Боже господи.
♪ Надникнах през прозореца ♪
♪ Виж, как балъците се юркат ♪
♪ Рекох на момчетата: време ми е да се разкарам ♪
♪ Уморих се да играя ♪
♪ Краят е все един и същ ♪
♪ Нямаш шанс да оцелееш ♪
♪ Аз те виждам, ти мене - не ♪
♪ И не се срамувам вече ♪
♪ Аз не съм тук, ти не си там ♪
♪ Е, това поне го знам ♪
♪ Викат ни гаднярите ♪
♪ Гаднярите ♪
♪ Никой не ще да търси, никой не ще да се крие ♪
♪ Прозрението те разтърсва, изгаря те и те пие ♪
♪ Погледни ме и ще видиш, ♪
♪ колко съм се променил. ♪
Тони Бевъл.
Пазители на знанието. Лондонският капитул.
Изпращат ме да те поема.
- Свали оръжието. - Спри.
И двамата знаем, че няма да натиснеш спусъка.
♪ Гаднярите, виж ги, как се юркат ♪
Ти ми даде тов, от което най-много се нуждаех.
Искам да сторя същото за теб.
Мамо?
Аз, ами...
Ти дали...
наистина ... ли си истинска?
Ох!
Къде съм?
Кой си ти, по дяволите?
Аз...Аз съм Дийн.
Уинчестър. Синът ти.
Не.
Моят Дин е на четири.
Бях, когато ти загина.
Сами. Сами!
Мамо.
Чуй ме.
Ти се казваш...казваш се Мери Сандра Кембъл, нали?
Родена си на 5 декември 1954,
от Семюъл и Диана Кембъл.
Баща ти, той много обикаляше по, е, по работа,
и ти обикаляше покрай него,
та се спря чак в Лоурънс, в Канзас.
Откъде знаеш всичко това?
Татко ми каза.
На 23 март 1972-а
сте отишли на кино...
на "Кланица -5".
Много ти харесало,
блъснала си се в едър моряк
и си го проснала на земята.
Засрамила си се, а той го обърнал на шега,
казал ти, че можеш да оправиш нещата с едно кафе.
Затова сте отишли в "Мълроуни"
и сте си приказвали, той се оказал много мил,
знаел думите на всички песни на Лед Зепелин,
и когато ти поискал телефона,
ти си му го дала,
макар да си знаела, че баща ти ще побеснее.
Онази вечер си срещнала... срещнала си...
Джон Уинчестър.
На 19 август 1975-а сте се оженили...
...в Рино.
Идеята е била твоя.
След няколко години идвам аз,
после Сами.
А после аз изгарям.
Колко време ме нямаше?
33 години.
Дийн.
Здравей, мамо.
Свръхестествено 12Х1 Запазете спокойствие и давайте нататък
== sync, corrected by elderman == @elder_man
♪ Една малка сладка сервитьорка, не от най-умните ♪
♪ Е, май съм придремал за малко ♪
♪ и ето ме сега, нося се бясно ♪
♪ натискам спирачки до дупка ♪
♪ но май ще трябва да я сгазя ♪
♪ Пушек от дизел ♪
♪ Опасни завои. ♪
Божичко.
Къде съм?
Ами... на Земята.
Не.
Колко има до Лебанон, Канзас?
Ами... Два-три часа май.
Чакай, чакай. Кой... какво си ти, човече?
Как умря той?
Жертва се за мен.
Такъв си беше Джон.
И беше станал ловец?
И ви отгледа със Сам като...
Да, така беше.
И казваш, че сме се срещали и преди,
когато си пътувал във времето.
Два пъти.
Паметта ти е изтрита, тъй че...
И съм те видяла, когато бях призрак...
което също не го помня.
И Божията сестра ме е върнала към живота?
Така си беше.
Много ти дойде.
Разбирам, че много.
Но ще ти обясна всичко, обезателно.
Но сега да се махаме оттук.
Да те закараме вкъщи.
Хайде, мамо.
Д-р Грегъри Марион?
Аха.
Нуждая се от вашата помощ.
Шест сутринта е.
Случаят е спешен.
Изчакайте, госпожо.
Клиниката ви е на гърба на къщата.
Убедена съм, че там има всичко необходимо.
Госпожо. Госпожо, ама моля ви.
Освен ако...вашето куче не го е блъснала кола,
ще трябва да изчака.
Това не може да чака.
Прострелян е в крака.
Един куршум,38-и калибър.
Искам да извадите куршума, да зашиете раната
и нещо обезболяващо за из път.
Не.
В никакъв случай.
Аз съм ветеринар.
Животни, хора. Все е месо.
Но разбирам, че исканото е необичайно,
и ще направя всичко,
за да облекча колебанията ви.
Аха, но няма да стане. Хич.
Изслушайте ме.
Това е тъпо.
Мислиш, че е тъпо ли?
Мисля, че когато Луцифер,
Принцът на мрака и крал на Ада,
ти каже да свършиш нещо,
правиш го и това е.
Както и да е.
Както и да е?
Ти да не си някоя тинейджърка?
Е, не в момента, де.
Веднъж се бях вселил в една,
но...бррр, не потръгна.
прекалено много чувства и подтици,
и грозни, сополиви ридания
заради Джули, която сега е с Крейг Касъл,
нищо, че тоей е пълен гъз.
Но пък тя е превъзбудена грозна кучка.
Хормони, пич.
Както и да е. Да почистим.
След това ще се видим с човека.
Знам, миличък. Но мамичка скоро ще се прибере.
И ти ми липсваш.
Толкова те обичам.
Ааа!
Бъди послушно момче.
Ти.
И така, Сам.
Да започваме.
Тони Бевъл, Лондонски капитул.
Така е.
Та какви сте вие?
Английски Пазители на знанието?
Британски.
Къде се намираме?
Има ли значение?
Чудя се, колко ще трябва да се връщам до градчето,
като те убия.
И нея също.
Но първо теб.
Ясно, добре, преди да ни избиеш всички,
трябва да си зададем няколко въпроса за теб,за брат ти,
за ловците в Америка
и за това,как успяхте да спасите слънцето.
Аха.
Ти ме простреля, отвлече ме,
и сега аз ще се втурна да ти помагам.
Не исках да те наранявам, Сам.
Но ти не ми даде избор.
И да, мога да кажа,
изобщо не се предполагаше нещата да се развият така,
но ти си... си ти.
Вечно става така.
- А ти ме познаваш добре? - Ние те познаваме.
От години следим теб и брат ти.
Откакто ти едва не довърши света за първи път.
Знаем всичко за Луцифер, за падението на ангелите.
А вие къде бяхте?
Уместен въпрос.
Виж сега, някои искаха да се намесят,
но старейшините не позволиха.
Смятаха, че така ще минем границата.
След цялата тази работа с Тъмата,
дори те приеха, че нещата трябва да се променят.
И дори да не повярваш, Сам,
дошли сме да помогнем.
Аха, разбира се, то си личи.
Искам да се извиня, че те затворих.
Ти си опасен... за себе си и за другите...
но ако отговориш на въпросите ми,
излизаш през тази врата свободно.
Обещавам.
Аз съм пас.
Сам.
Можеш да ми задаваш каквито си искаш въпроси.
Отговорът ще бъде един и същ...
Майната ти.
Смяташ да се вбесиш?
Да станеш гадна?
Мен ме е изтезавал самият Дявол.
Тъй че ти, ти не си нищо повече от акцент в костюмче с панталон.
Какво толкова можеш да ми причиниш?
Студен душ?
Това ли ти е номерът?
Майната ти.
Тука ли живеете?
Да, когато не сме на път.
Един стар бункер на Пазителите на знанието.
- Пазители на знанието? - Аха.
Те са измислица.
Стара ловджийска приказка.
Не съвсем.
Добре изглеждаш с новите дрешки.
А, благодаря.
По-добре е от онази нощница...
Това е кръв.
Аха.
Сами?
Кас?
Дръж това.
Стой тук.
Дийн.
Сами?
Горе ръцете. На колене.
Кой си ти и къде е Сам?
Ръцете , веднага!
Чакай, чакай, стой!
Всичко е наред. Всичко е наред.
Той е приятел.
Здрасти, Кас.
Дийн! Здрасти.
Добре. Добре.
Дийн.
-Ти си жив. -Да.
Ами бомбата и Тъмата?
Какво стана?
Ще ти кажа всичко. Къде е Сам?
Не е тук.
И ти ли си ловец?
- Не, аз съм ангел. - Той е ангел.
Я пак?
Ангел с главно А.
Знаеш с крила, арфа.
Не, нямам арфа.
Това е Кастиел.
Кас, това е... Мери.
Уинчестер.
- Майка ти? - Да.
И така, почакай... къде е... къде е Сам?
Не си вдига телефона, има кръв по пода.
- Какво става? - Не знам.
Ние се върнахме и тук ни чакаше една жена.
Тя ме прогони.
Не знам, коя беше.
Не знам, какво стана със Сам.
Не разбирам. Какво е станало?
Добре, добре, бункерът е празен,
тъй че, очевидно, са си тръгнали.
Казваш, жена, не ангел
или демон, а човек.
Тя беше човек.
Кога се е случило всичко?
Беше 2:12 през нощта.
Това компютър ли е?
Да.
Не им вярвам.
Открих нещо.
Джип е минал на червено на няколко пресечки оттук в 2:21.
Нямало е друга кола още 40 минути.
Как го направи?
Хакнах пътните камери.
Добре дошла в бъдещето.
Мислиш ли,че са те?
Заслужава си да проверим.
Мамо?
Това беше колата на Джон.
О, тя е все още е прекрасна.
Ама разбира се, че е.
Здравей, слънчице.
Помниш ли ме?
О.
Трябва да вървим.
Можем ли да сложим край на това моля те,Сам.
Майната ти.
Какво си въобразяваш, че се случва тук?
Мислиш си, че си смел,
че си герой в цялата тази история?
Е, ти не си никакъв герой, Сам.
Просто не те бива в това, което вършиш.
Аха, а тебе много те бива?
Много повече от теб.
Ти обикаляш селските пътища, натъкваш се на нещо по случайност.
Дочуваш, че има труп, отиваш да провериш,
и понякога дори убиваш това, което го е убило.
Но убитият си е убит.
И може би още няколко.
А моите хора?
Ние планираме всичко предварително.
Иучаваме легендите, използваме ги срещу нашите врагове.
Всеки дом, всяка улица, всеки мост,
всеки док, всяко летище са защитени.
Щом във Великобритания стъпи чудовище,
ние вече го знаем.
До 20 минути то е заловено.
До 40 - мъртво.
От 1965 г. насам във Великобритания не е имало смърт заради чудовище,
защото ни бива в работата.
А ти, Сам, винаги си бил безнадежден случай,
но се надявам, че има и други ловци,
с които да работим, да ги обучаваме.
Затова искам да ми дадеш имена и адреси,
и всичко останало.
Тайници, места за срещи,
организационна йерархия,
защото, ако всички работим заедно, може би
ще можем да постигнем това, което никога не сме могли...
да направим Америка безопасна.
А може пък да ги вържеш за стол.
Или нещо по-лошо.
Тъй че, може би...
може би можеш да вървиш по дяволите.
Хммм.
Нека бъде, както ти искаш.
Наистина ли ще ме принудиш да го направя?
Майната ти.
Не!
Недей.
Не го прави.
Толкова е гадно.
Мислех, че ще се срещнем.
Какво?
Да.
Не, аз... Разбира се, господарю мой.
Ние сме на място, но къде... къде е ...
Какво казва?
Не иска да ми каже, къде е.
Мисли, че ни следят.
А стига бе.
Няма начин да са ни проследили.
Здравейте, момчета.
Луцифер?
Трябва да вървя.
Все още залагаме на него, а?
Защото не сме идиоти.
Повтаряй си го, скъпи.
Тупаникът с Тъмата
май наистина му излезе през носа на старчока.
Затова прескача от един носител в друг,
в трети.
Луцифер затова бяга...
защото е слаб.
Е, и?
Ще заякне.
Луцифер ще ни поведе към славата.
Докато той е някъде там, Адът никога няма да те последва.
Е, както се казва: "А стига бе!"
Но когато убия Дявола...
Ти беше негово псе.
Дори изгубил сили,
той винаги може да нарита претенциозния ти задник.
Та кой се смее последен?
Хъм.
Онче...
...бонче...
...счупено...
...пиронче.
Джейми Рос?
А вие кой сте?
Русата жена, която карахте вчера,
как се казваше тя?
Руса ли?
Съжалявам, аркадаш, грешно си ...
Кас!
Това ли е то ангел?
Русата. Името й. Веднага.
Н-н-не й знам името.
А какво знаеш?
Никой не може да понесе толкова болка и да не се пречупи.
Никой.
Какво искаш да кажеш?
Мисл... Госпожо,
ако го искате мъртъв,
веднага ще му прережа гърлото.
Но ако искате да минете на друго ниво,
трябва да се обадите.
Да извикате мистър Кеч.
Не искам този психопат наоколо.
И така?
И така...
няма повече да се опитваме да сломим тялото му.
Ще сломим съзнанието му.
Просто го допрете тук.
- Веднага се връщам. - Благодаря ви.
Благодаря.
Не ви е лесно, май.
Спомням си първите мигове на Земята.
Беше зашеметяващо.
Това е думата.
Израснала съм сред ловци.
И преди съм чувала за възкръснали хора.
Но да го направиш сам... след 30 години.
Много неща са се променили.
Твърде много.
Откри ли нещо?
Аха, пуснах за издирване задния номер,
който оня тип ни го даде.
Самолетът, дето го хвана Злата Елза,
е с дипломатическа регистрация.
Което ще рече?
Ще рече, че маршрутът му е засекретен,
освен ако не смяташ да хакнеш Държавния департамент.
Кои са тези хора?
Дийн.
Д-р Марион, какво ще кажете да влезем?
И какво, изчовърка куршума от крака му без никакви въпроси?
Тя ми предложи 100 000.
И ти ги взе?
Студентският ми заем беше много кофти,ясно?
Кас! Кас! Кас! Не му прави нищо!
Не още.
Добре, виж сега,
тя не ми каза името си.
Когато приключихме, шофьорът се разкара,
платиха ми,
яви се още някаква мацка,
и всички си заминаха.
И това е всичко което знаеш?
Да.
Напълно.
Нарани го.
Ох, ах, ааа! Имам й телефона!
Окей? Добре,виж,виж сега.
Виж, не знам къде са те,
но тя се обади преди няколко часа
преди няколко часа,
попита за успокоително, което дадох на човека.
Тъй че... имам телефонния ѝ номер.
Не мисля, че действа.
Изчакай.
Скоро ще се моли да отговаря на въпросите ни.
Ще направи всичко, само за да го спре.
Д-р Марион.
Обаждам се, нали разбирате,
да проверя пациента си.
Всичко наред ли е, докторе?
Да, да, разбира се. Определено.
Трябва да затварям сега.
А..
Слушай, кучко.
Не ме интересува, коя си, не ме интересува, какво искаш.
При теб е брат ми.
Дийн Уинчестър.
Чух, че си бил мъртъв.
Грешно си чула.
Ще ти дам шанс, един- единствен...
да върнеш Сам.
Съжалявам. Невъзможно е.
О, смяташ, че можеш да ми избягаш?
Пробвай се.
Защото, когато те намеря,
а аз ще те намеря,
ако той не е жив и здрав, ще те разкъсам.
Разбра ли ме?
Имаме проблем.
Пусни ме!
И сега какво?
Е, имаме й телефона.
Да се върнем в бункера и да го пуснем за проследяване.
Мамо?
Тя е в безсъзнание, но няма сериозни травми.
Добре. Помогни й.
Дийн Уинчестър, предполагам.
Джесика.
Трябва да си по-предпазлив
с джи-пи-еса на телефона си.
Да не си една от тях?
Една от тях съм.
Аха.
Ти ще ми кажеш, къде е брат ми,
и може да не си го изкарвам на теб.
Недей така.
Това ли търсиш?
Какво сега, втори рунд?
Желаещи?
Мъртъв. Мъртъв съм заради теб.
Всичко това е по твоя вина.
- Ти си виновен. - Дийн?
Всички сме мъртви заради теб, Сам.
Това трябваше да си ти. Трябваше да си ти.
Ти си изрод. Ти си изрод.
Вината е твоя.
Прав си.
Знаеш ли, мислех си,
че двама яки момци като вас
ще издържат поне мааалко по-дълго.
Но нали знаеш, как е думата...
Търпението се възнаграждава...
Благодаря, мамо.
Ти си виновен!
Вината е твоя. Просто умри.
Вината е твоя. Вината е твоя.
За всичко си виновен ти.
Просто умри.
Защо не вземеш да умреш, Сам?
Защо не умреш?
Вината е твоя.
Не.
Може би не си толкова добра в работата си, колкото си мислиш.
Ах!
Не!
Намерих телефона ѝ в колата.
Последното обаждане е направено от Алдрих, Мисури.
Предполагаме, че Сам е някъде там.
Добре.
Това е добре.
Добре ли си?
Не.
Съжалявам. Аз просто...
Прекарах целия си живот в опит да избягам от това, от лова.
Успях да се измъкна.
Никога не съм искала подобен живот за теб и Сам.
Разбирам те, мамо.
Разбирам.
Ако имах деца и аз не бих искал за тях такъв живот.
Но Сам и аз...
ние спасяваме хора, ловуваме,
това е животът ни.
Мисля, че правим света едно по-добро място.
Знам, че е така.
Свидетелите твърдят, че се потял, бил блед и изглеждал напълно смахнат.
Твърдял, че се казва Луцифер, по дяволите.
♪Името ми не значи нищо♪
♪нямам никакъв късмет♪
♪бъдещето ми тъне в мрачните дебри♪
♪Слънцето е далеч, надвесват се облаци♪
♪Всичко, що ми принадлежеше, вече го няма♪
♪Няма го вече♪
♪Светът е самотно място♪
♪И ти си сам-самичък♪
== sync, corrected by elderman == @elder_man