Досега в "Тиранин"...
Моли.
Прибрах се.
Не си легнах с теб,
за да разбия брака ти.
Сбогом, любими.
Проследихме Ханиф Катан.
Свързал се е със сестра си.
Мадия Катан.
Искам да стана мъченица.
За да върна Джихада, където им е мястото.
Няма да чакаме, отново да ни нападнат.
Следователно, от този момент,
обявявам война
между Абудин
и така наречения Халифат.
Отричаш властта ми ли?
Ти си временен, неизбран президент.
Да обявиш война през последния месец от управлението ти, Басам...
Ако трябва ще я обявя,
в последния ден на последния месец!
Ако ме изберете за президент,
моментално ще оттегля войските ни
от войната, в която не бива да участваме.
Какво ще се случи
през първите шест седмици? Ще имаме ли такъв успех,
че да бъде политически невъзможно,
за следващият президент, да оттегли войските ни?
Знаеш, че не мога да отговоря.
Искаш да убиеш мъжа,
който уби дъщеря ти ли?
Трябва да го направиш сам!
С нетърпение очаквам изборите в Абудин.
Но сега не е времето.
Отлагам, не отменям,
нашите президентски избори,
докато можем да сме сигурни,
че Халифатът е унищожен
веднъж и завинаги.
Басам веднъж ни каза,
че никой отделен човек
не може да означава повече от всички ни заедно.
Каза ни, да искаме демокрация,
свободни избори
и край на династиите.
Сега, за втори път, за по-малко от година,
трябва да направим точно това.
Нашият президент обърна гръб на нас,
на собствената си революция,
на онези, които загинаха,
за свободен и демократичен Абудин.
Но ние, всички ние,
сме повече от този човек,
който беше наш герой и мой приятел.
Династията Ал Файед трябва да приключи!
Трябва да приключи!
Династията Ал Файед трябва да п...
Това е измяна.
Иска да ги настрои
и да гледа как се обръщат срещу теб.
Те не разбират, какво направи ти за тях.
Преди месеци, когато пое управлението...
помниш ли? Каза, че хората тук
нямат опит с демокрацията.
Каза, че не могат веднага да се научат.
Добре, беше дълга нощ,
а това е най-тъмната част,
но какво си мислят, че ще се случи, когато си тръгнеш
и дойдат от Халифата,
и имат за лидер само този мъж?
Той е най дългогодишния ми приятел.
Той, ми съчувстваше
за баща ми, когато бяхме деца, напивахме се.
Старият диктатор.
Сега казва същите неща за мен.
не искам и косъм да падне от главата му.
Но това трябва да спре.
Арестувайте го.
Разбирам, че си в трудна позиция.
Моля, покани ме тук, за да ми помогнеш ли?
Много публично подкрепяш така наречения демократичен режим,
само трябва да го трансформираш в нещо различно.
И това не е за пръв път.
И двете сме били разочаровани от партньорите си,
но какво да ти кажа, че и ти няма да ни разочароваш ли?
Не те моля, да ме подкрепиш.
Моля те, да подкрепиш свободните избори.
Като оставя Басам Ал Файед ли?
Като оставиш войната му.
Без което не може да направи война.
А без война,
Басам няма да има причина, да отложи изборите.
И двамата знаем,
че Басам не иска да е президент.
Никога не го е искал.
Той иска отмъщение.
Мисля, че е правилно.
А трагичните герои не са силни политически партньори.
Халима.
Радвам се, да те видя.
Благодаря ти, че намери време.
Да седнем ли?
Знам, че си дошла тук,
да ме молиш, да преосмисля изборите.
Но трябва да разбереш,
колко е опасна ситуацията.
Не съм дошла, да се карам с теб.
Не съм толкова важна.
Виж, Халима, аз...
Знам какъв човек беше.
Борех се до теб.
И даже да седим тук,
вместо в онази разрушена сграда,
те помня.
Дори ти да не си спомняш, аз те помня.
Благодаря ти, че дойде.
Далия?
Фаузи, къде си?
Отивам към колата, връщам се в щаба.
Кажи на шофьора си, да те докара у нас.
Какво? Защо?
Ще ти кажа, когато дойдеш.
Всичко наред ли е?
Моля те, просто ми вярвай.
-И, Фаузи... -Да?
Ела направо тук. Не се прибирай.
Сигурна ли си?
Вярвам му.
Заедно сме в Комисията.
Братовчед му е в армията.
Каза, че Басам е издал заповедта тази сутрин.
Причината е измяна.
Фаузи, трябва да се махнеш от Абудин.
Ще осигуря пътя,
през границата. Ще те закараме в Йордания...
Не, не мога да си тръна.
Не и по средата на това.
Веднъж избягах.
Няма пак да изоставя тази страна.
Няма да споря с теб, за вината ти.
Но това е различно.
Не можеш да говориш с никой ако си мъртъв,
или окован.
Може да формираш опозиция на правителството от чужбина.
Да бъдеш гласът на народа от там.
Тогава, ела с мен.
Какво?
И ти не си в безопасност тук.
Фаузи...
Далия, не мога да те оставя тук,
да поемеш всички рискове, докато аз бягам от тях.
Ела с мен. И двамата ще се изправим срещу него
като равностойни партньори.
Ако знам, че сме заедно в тази битка, тогава ще тръгна.
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --
Добре ли си?
Получих обаждане.
Съдът
е готов с присъдата.
Ще го екзекутират ли?
След три дни.
Ще ми позволят да го видя един път преди това.
Трябва да отидеш.
Да се сбогуваш.
Сбогувай се и от мое име.
Ти го мразиш.
Не мразя Вафия.
Тогава мразиш мен, че го обичам.
Не е така.
Липсваш ми.
А що се отнася до брат ти...
Само Бог прощава.
Аз нямам толкова милост.
След всичко, което направи, не знам, как ти му прости.
Наистина ли?
Не разбираш безусловната любов ли?
Нямам си никои друг осен него.
-Нафиса. -Откакто бях
на пет години.
Откакто газовите им атаки ни оставиха сирачета.
Той се погрижи за мен!
Той ме отгледа!
Обичам го.
Каквото и да е направил.
И мразя тях!
Каквото и да правят.
Той не се прибра снощи. Някой го е предупредил.
Кой?
Не знам.
Мисля си,
че може би е съпруга ти.
Не. Това е...не го вярвам.
Чу го какво каза вчера.
Да. Може би греша.
Но има смисъл.
Като вид амнистия.
Напусни страната и ще ти позволя да живееш, стари приятелю.
Не знам дали
президентът има силата, да направи каквото е необходимо.
Онези, които му опонират, са същите хора
които го направиха такъв.
Затова може да има колебания.
Аз имам влияние.
Но ти имаш по-голямо.
Ако стане проблем, ще се подсигуря.
Добре.
Но внимавай, Генерале.
Помни, че ти работиш за нас, а не обратното.
Малуф.
А, ето те.
Гледах територията на Халифата, на картата.
Какво?
Фаузи Нидал е изчезнал.
Хубава униформа.
По дяволите.
Не те видях там.
Гладен ли си? Направили са прекалено много.
Не, благодаря.
Мислех си, че няма да си гладен.
Представял ли си си някога, когато си се, не знам,
будил всяка сутрин, че ще станеш войник,
в армията на баща ми?
Съжалявам.
Армията на баща ни.
Какво искаш да кажа?
Някой казал ли е на майка ми?
Предвид това, през което минава,
прекалено е скоро.
Заслужава да знае.
Да.
И аз не виждам причина, да го крия.
Нищо лошо не съм направил.
Не и като съм се родил, не...
Знам, че си ядосан на майка си.
Ами ако е права?
Мислил ли си за това?
А, ако баща ми греши?
Имам предвид баща ни.
Познавам майка си.
И ако тя някога стане президент,
никога няма да се откаже от поста.
Всички са еднакви.
Казвам ти.
Затова си избери страна.
Добре, по общата теория на относителността.
Хайде, само основното.
Изпитът е утре.
Искаш да ти обяснявам относителността ли сега?
Приеми, че уроците в 8.00 сутринта
не са ти по силите.
Колко хора можеш да събереш, на организирана среща
след два часа?
Организирана, за какво?
Университетски протест,
срещу решението на Басам Ал Файед,
за отлагането на изборите.
Искаш помощта ми ли?
Не искам, а имам нужда от помощта ти.
Не е ли иронично?
Виж, поемаме правителството
и армията тук.
Дори обединени, сме изправени срещу него,
но разделени...забрави.
Значи...
най-после си готова, да признаеш, че бях прав,
за Басам Ал Файед.
Да, беше прав.
Кажи го отново.
Прав беше.
Сега ми помогни, да го спра.
Благодаря, че се видяхте с нас.
Това е правителствена собственост.
Тук не сте в безопасност.
Ако Генерал Малуф разбере...
Предполагам, че това показва, колко много Ви вярвам, Губернаторе,
и колко важна е тази среща и за двама ни.
Имаме общ проблем.
Не съм сигурен, дали и двамата искаме едно и също нещо.
Врагът на моя враг, е мой приятел.
Басам не ми е враг.
Не мога да мисля за него по този начин.
Той просто е изгубен.
И ние трябва да му помогнем, отново да намери правилния път.
Ако го направите, и изборите бяха утре,
бих гласувал за Фаузи Нидал, не за Вас.
Искам да имате тази възможност.
Няма да водя гражданска война
срещу Басам Ал Файед.
Кой говори за война?
Говоря за политически натиск.
Няма такова нещо. Той не може да разсъждава в момента.
Затова разговарям с американците.
Американците ли?
Наистина ли мислиш, че ще изоставят собствения си избраник?
Срещата ни предполага, че е възможно.
Ами, когато
пак се чуеш с тях...
Ти си губернатор на провинция Маан,
назначен от президента.
Ако стоиш безучастно, значи одобряваш
диктатурата на Басам.
Не можеш да останеш неутрален.
Трябва да избереш страна.
За какво точно
загина семейството Ви, Губернаторе?
Е, коя е думата?
Нищо.
Все още няма решение от Държавния департамент,
може би след ден, два.
Е, каква беше препоръката Ви?
Ексли?
Да продължим подкрепата на настоящия президент.
Защо по дяволите би разрешила това?
Защото, бе значени дали го харесваш или не,
Басам се научи да владее властта.
А властта, даже без принципи,
е по-добре от хаос. Ясно?
Позволи ми да отида във Вашингтон и да оправя този случай.
Преценката ти е замъглена.
Какво по дяволите би трябвало да значи това?
Нека просто оставим някои неща недоизказани.
Какво казваха за вторите бракове?
Триумфът на оптимизма над опита ли?
Това отнася ли се и за новите президенти?
Защо не помогнеш на чичо си,
да сложи чантата във вана?
Добре.
Муниб прави доставки
извън граница всяка седмица.
Мъжете на контролно-пропусквателния пункт вече не си правят труда,
да проверяват какво има отзад.
Само се увери, че Гани не вдига шум.
-Какво имаш предвид? -Понякога...
си мисли, че е смешно, когато
му шъткаш и ще се смее.
-Прилича на кудкудякане. -Далия.
Искам да се погрижиш за Гани.
Моля те.
Ти няма да дойдеш с нас.
Не.
Не си имала намерение да дойдеш с нас.
Съжалявам.
Трябваше да се кача на този камион.
Мислех си, че ако те доведа до тук, няма да можеш да...
Трябва да си в безопасност.
Ами ти?
И ти не си в безопасност.
Не можеш да останеш...
но някой трябва да го направи. иначе ще изглежда
като чели сме се предали.
Мога да поема риска.
Той няма да ме нарани.
Аз съм най-добрия му приятел,
а той щеше да ме арестува.
Какво те кара да мислиш...
Влюбен е в мен.
Влюбен е в теб?
Не знаех.
Или може би знаех.
Ти влюбена ли си в него?
Не знам.
Бях...
но вече не знам.
Знам аз какво изпитвам към теб.
Фаузи...
Веднъж ми каза,
"Светът е толкова деликатен,
че не можем да си позволим, да чакаме онова, което искаме."
Аз искам теб.
Това беше на Самира.
Не е работил от известно време.
Дадох й го, когато завърши гимназия.
Един ден, го намерих в джоба ми,
и не знам, просто...
го оставих там.
Пази ми го.
Взимам Гани и тръгвам.
Ще ти се обадим, когато стигнем там.
Но трябва да ми обещаеш.
Махаш се, при първата опасност.
И когато
нещата се оправят,
ще се намерим отново.
Обещавам.
Помниш ли какво ти казах?
Хайде де,...знам че помниш.
Че ще дойдеш скоро.
Колкото мога по-скоро.
Точно така.
Колко скоро е това?
Не съм сигурна.
Не искам, да се притесняваш.
Фаузи е много добър приятел
и той ще се грижи чудесно за теб.
Точно както аз.
Искаш да бъда смел.
Точно така.
Обичам те...
прекрасното ми момче.
Да не мислиш, че ми харесва? Аз го мразя.
Става ми лошо, при мисълта
да бъда в една стая с него.
Но няма да постигнем нищо,
ако не започнем да намираме общ език с хората.
Трябва да се започне отнякъде.
Не по този начин, Халима.
Този човек е страшен и опасен.
Сестра му се взриви в един хотел.
Беше сестра му.
Трябват ми съюзници, а аз и той искаме едно и също нещо.
Не е така. Мразите едни и същи неща.
Различно е.
Добре, изнервяш ме.
Добре.
Трябва да си пазиш гърба.
Защото накрая, оставаме такива, каквито сме,
а не това, в което вярваме.
Искаш ли доказателство?
Погледни Басам Ал Файед.
Той е в Йордания.
Как разбра?
Започна да пуска анти-правителствени съобщения в Туийтър.
Веднага щом забелязахме това, се свързах с наши приятели,
в страната.
Той е в столицата.
С него има дете.
Мислим, че е Гани Ал Язбек.
Далия?
Тя ли го е предупредила?
Как е разбрала?
Това се опитваме да разберем.
Слушах ви.
Чух, че се разкайвате за греховете си.
Видях болката ви,
докато говорехте за загубата на близките си.
И плаках с вас,
в страданието ви.
Нашето страдание.
Бих искала да можех да ви кажа,
че страданието ни е приключило.
Но не мисля така.
Федерик Дъглас.
някогашен американски роб и осъден на смърт, казал,
"Ако няма страдание,
няма прогрес.
Онези, които проповядват, да обичаме свободата
и после обезценяват агитирането,
са хора, които искат плодове, без да орат земята.
Искат дъжд без
гръмотевици и светкавици.
Искат океан, без ужасното бучене на многобройните му води.
Страданието може да бъде морално,
или физическо,
а може да е и двете,
но трябва да има страдание.
Пределите на тираните се определят,
от издръжливостта на онези, които угнетяват."
Нека покажем, на онези, които ни угнетяват,
че нашата издръжливост няма предели.
Те не могат да ни пречупят.
Не могат да ни пречупят.
Не могат да ни пречупят!
Извинявам се за тези обстоятелства.
Има съображения за моята сигурност.
Разбирам.
Чух речта ти.
Беше много впечатляваща.
Можеше да бъдеш следващия президент, ако го искаше.
Ако имаше избори.
За това ли сме тук?
Заради мен ли си нервна?
Не се притеснявай.
Не искам да бъда президент.
Наистина нищо не искам.
Хората затова ми вярват.
Не, тук сме, защото ти си най-чистия глас,
който имаме, за един по-добър Абудин.
И трябва да си внимателна.
Внимавам.
Мислиш, че си в безопасност, да говориш каквото и
където си поискаш.
Някой трябва да говори от името на хората.
И аз го обичах някога.
Бях дъщеря на прислужница,
както веднъж ти ми припомни.
И, имаше едно момче.
Обичаше ме.
И не му пукаше, коя бях,
и откъде идвах.
И си мислех,
"Ето това е любовта."
С Басам, може да не сме
на една и съща страна повече,
но ние се обичахме.
Той не би ме наранил.
От този момент, напускам
поста на губернатор, на провинция Маан,
както и на управител, на този лагер.
Предавам управлението на лагера, на Майор Халид.
Инструкциите ми са, да го поддържат отворен.
Вие граждани, може да останете,
ако няма къде другаде да отидете
и основните услуги, ще бъдат достъпни.
Но онези от вас, които искат да се съберат
със семействата си в Маан, могат да си тръгнат.
Това е и ваша страна.
Мисля, че това е ваше.
Благодаря Ви.
Сгреших за много неща.
Виж, връщам се.
Ще се присъединя към Лейла Хадад и брат ти.
Ти и семейството ти може да ме придружите.
Кога?
Сега. Съберете си нещата и да вървим.
Не плачи.
Не плача.
Ще умра, за това, в което вярвам.
Това е най-доброто, на което можеш да се надяваш в наши дни.
Може би.
Но все пак, ще ми липсваш.
Знам, съжалявам.
Останах с теб, колкото можах.
Трябва да си силна.
Трябва да продължиш от там, където аз спрях.
Какво означава това?
Трябва да убиеш мъжа си.
Какво?
Без него,
коалицията ще се разпадне,
последните жалки гласове на корумпирания Ислям,
приемливи за запада.
Не можеш да ме молиш за това.
Ще умра или с причина, или напразно.
Изборът е твой.
Не е честно.
Нищо не е.
Погрижих се за теб,
а сега те моля
да се погрижиш за мен.
Има един аптекар в Маан,
който е приятелски настроен към нашата кауза.
Ще ти помогне.
Обещай ми.
Трябва незабавно, да си тръгнеш.
-Само минута още. -Хайде, да тръгваме.
Само минута, моля ви!
-Погрижих се за теб. -Да тръгваме.
Нафиса!
Обичам те, братко.
Това защото съм жена ли е?
Не знам.
Не, аз не...
Не мисля.
Демокрацията не е най-големия ни приоритет в момента.
Съгласен ли си с решението?
Моето мнение не е от значение.
Но, разбира се, че не съм съгласен с него.
Знаеш го.
Тогава, той ще започне война.
Не мисля, че ми е останал някакъв коз,
щом САЩ е на негова страна.
Гражданска война ли?
Не мисля,че имаш избор.
Трябва да внимаваш.
Благодаря за съвета.
Трябва да бъдеш внимателна.
Да не свърша в затвора ли?
Или мъртва.
Случва се.
Знам, бил съм на подобни екзекуции.
Не бих го понесъл.
И аз те обичам.
Американците избраха да обърнат гръб на принципите си,
но не и на избраника си.
Няма да получим подкрепата им.
Има заповед за задържане на Фаузи.
Друг е въпроса, че той напусна страната.
Аз може да съм следващата.
Никой не е в безопасност.
Никой от нас.
Добре, хора, тази вечер няма почивка.
Искам да обградите тази къща.
Бъдете нащрек, бъдете бдителни.
Тази къща и безопасността на хората в нея,
е нашата нова мисия.
Сега имате защитници.
Мога ли да помогна?
Тук сме да Ви заведем в двореца.
Не знаех, че съм поканена в двореца.
Първата дама Ви покани.
Моля да й благодарите от мое име,
но в момента съм малко заета.
Няма да отнеме дълго време.
Благодаря.
Мирише хубаво.
Горещо е.
Винаги съм се чудел, как го пиеш толкова топъл.
Момент.
Какво?
Има лош вкус.
Мирише добре, но има лош вкус.
Има после вкус.
Ще направя друго.
Не ставай глупава.Сигурен съм, че е прекрасен.
Не е. Знам, дай ми го.
Каква загуба на прекрасен чай.
Грешката не е загуба.
Просто е грешка.
Сигурен съм, че моят е вкусен.
Не е, повярвай ми.
Добре.
Опитай го.
Какво?
Седни
и го опитай.
Не, ще направя друг.
Не.
Изпий го.
Изпий го, Нафиса.
Различна си , от последния път, когато те видях.
Ти също.
Чай?
Не, благодаря.
Имаш много
забележителен Пи Ар, нали?
Бедна бедуинка от малко селце.
Мъртъв съпруг.
Без образование.
Наивна и проста.
Няма да водя този разговор с теб.
Какво се е случило с теб
и съпруга ми по време на войната?
Докосна ли ръката му
веднъж или два пъти?
Наричаше ли го герой?
Може би...
си му дала наивна целувка?
Нищо необичайно,
а после си се сбогувала.
Но, не съвсем.
Преместила си се.
Достатъчно близо...
така че, когато се върна при предишната си жена,
с която е изградил живот и отгледал две деца
над 20 години...
но, с която няма приключения
... пак се появяваш.
Не за това дойдох тук.
С това ли се успокояваш?
Веднага щом заминах или може би в деня, в който заминах,
ти зае мястото ми в леглото му.
Той си мислеше, че няма да се върнеш.
Определено и двамата
сте поддържали тази хипотеза достатъчно дълго време.
А сега и това.
Тази аполитична работа, която ти някак си
успя да превърнеш в най-шумната импровизирана трибуна в страната.
Превърна себе си в известна личност.
Но всичко е случайно, нали?
Не, не е случайно...
но не е било и умишлено.
Чудех се, колко ли щеше да е различно,
ако не беше толкова красива.
Получаваш всичко, което искаш, нали?
Не е така.
Моли, когато се срещнем с...
Далия, какво правиш тук?
Жена ти ме призова.
Защо?
За да го направя по лесно.
Кое?
Какво очакваш?
Коя ще избереш-курвата си или дъщеря си?
Арестувана си.
Какво?
Стража.
Заведете тази жена в ареста.
Да, сър.
Не можа да го направиш, това е важното.
Не.
Ти и аз...
...повече сме еднакви отколкото различни, Нафиса.
Затова се влюбих в теб.
Затова останах с теб.
Когато те видя с децата ни,
така любяща и...
Не съм любящ човек.
Не съм.
Постоянно съм ядосана.
И просто не разбирам.
Майка ти е починала в обгазяването.
Гледал си я как умира.
Защо не мразиш хората, както аз?
Не знам.
Въпреки всичко, което се случи,
животът все още ме прави щастлив.
Трябваше да се грижа по-добре за теб.
Сега ли е станало?
Да, напуснал е поста си на губернатор
и се е присъединил към Лейла и Ал Кади.
-Колко военни имаме? -Не сме сигурни.
Вече има дезертьорства от армията.
Предимно от маанци.
И ще има още.
Ами Когсуел и американците?
Те са сигурни засега.
С Вашето одобрение, утре ще настъпим.
Потушете бунтовете, преди да са се разраснали.
Ахмед, искам и ти да отидеш.
Нека майка ти те види там.
Щях да попитам.
Овладейте това незабавно.
За какво се молиш?
Сила.
Трябва да се молиш за неща, които нямаш.
Моля се за теб.
Направих всичко, което обещах.
Скъсах с всички, заради обичта си към Ема и към теб.
И не защото ме помоли, а защото аз го реших.
Така, че не се нуждая от молитвите ти.
Не моля за прошка,
но никога не ми говори така.
Аз съм президента, не ти.
Току що получих обаждане от двореца.
Армията на Абудин се готви за настъпление
утре рано, към войската на Сидик.
-Колко мъже имаме там? -Към хиляда.
Трябва да ги измъкнем.
Ами мъжете на Сидик...Лейла?
Генерале, не можем да се забием
-между воюващите абудински фракции. -Ексли.
Ако някой от нашите военни бъде убит от войници, които ние сме обучили,
ответния удар ще бъде неизмерим.
Оттегли се, Генерале.
Генерале?
Разбрано.
Аз...
Пробваше дали ти е по мярка ли?
Не, аз...
мислех си, че може би, ако седна там
и се престоря на теб,
да почувствам тежестта на твоите отговорности,
може и да разбера, защо правиш тези неща.
Може ли да поговорим за това?
Знам, че ме отбягваш.
В кабинета ти съм.
Не те отбягвам.
Е, няма за какво толкова, да говорим, нали?
Вече си взел всичките си решения.
Ти опонираше на баща си.
Аз опонирам на теб.
Поддържаш ли връзка със стария си съквартирант?
Да, защо?
Той каза, че има връзка.
Начин да вземе оръжия.
Малки оръжия от някакъв мъж, от Маан.
-Какво ...? -Пиши му. -Ханиф.
Рано или късно,
правителството ще изпрати войски
-да го затворят. -И тогава какво?
Тогава ще направим, каквото трябваше
преди доста време.
Принуждаваме ги да отвърнат.
Искаш да започнеш нещо ли?
Сестра ми беше права.
Всичко това...
е просто шум.
Не променя нищо.
Не ми пука за изборите.
Така или иначе, никой не ни представлява.
Искам Басам Ал Файед, да воюва с нас.
Искам той пак да си изцапа ръцете с кръв.
Армията на Абудин наближава Маан,
ще са тук след час.
500-600 военни, 20 танка,
повече от дузина бойни коли.
Птици в небето?
Не още, сър.
Добре. Време е.
Незабавно да осигурим периметъра.
Искам снайпери на всеки покрив в радиус от три сектора.
Да сложим 50 в ръцете на всеки човек по ъглите.
Блокади на всеки сектор.
четири сектора са вън.
Отваряйте си очите.
Това е.
Той има един час, да се предаде.
Той ще получи амнистия за всички цивилни, които е присъединил.
ако предаде всеки дезертьор от армията ни.
Майка ми няма да се предаде, без борба.
Не съм толкова сигурен.
Не ми изглежда склонна към самоубийство.
Кажи на Садик,
че искам да говоря с него, след половин час,
да обсъдим капитулация.
Давай, давай, давай.
Превъзхождани сте с пет към един.
Обезоръжени сте.
Президентът ви заповядва да се предадете.
Готов съм, да обсъдим условията.
Изпратили са те, да ми изтръгнеш сърцето, нали?
Никой не ме изпратил.
Аз помолих да дойда.
Свърши се, майко.
Сидик!
Американците току що влязоха на площада.
Има дипломатично решение.
Вие хора, се избивате един друг от поколения.
Време е да се оттеглите.
Генерал Когсуел,
Какво по дяволите правите?
Уволнявате моите военни.
Не мисля че искате, да го направите.
Имаме договор. Работите с мен.
Днес не е ден за гражданска война.
Време е да се прибирате, Генерале.
Чухте ме.
Прибирайте се.
Какво си направил?
Добре ли се държат с теб?
Казах им... -Защо си тук?
Какво искаш?
Искаш, да те накарам, да се чувстваш по-добре ли?
Да ти кажа, че не е толкова лошо да си в твоя затвор.
Че се грижат добре за мен.
Ти ми стори това.
Ако чувстваш вина,
сам се справи с нея.
Освен ако не си дошъл, да ме изкараш от тук.
Да ме изкараш ли си дошъл?
Не.
Няма да ям храната ти.
Какво имаш предвид?
Вече съм на гладна стачка.
Не можеш просто да ме захвърлиш в дупка под земята
и да очакваш, да мълча.
Ще говоря по единствения начин, по който мога.
Моля те, не го прави.
Можеш да промениш подхода си,
или да ме гледаш как умирам.
Ще направиш Гани сираче ли?
Не мога...
Не мога само да живея за него.
Трябва да му покажа, как да живее.
-Искаше ми се да мога... -Стража.
Далия.
Трябва да си тръгваш. Сега.
Стража!
karina 82 ;)