Досега в "Тиранин"... -Ожени се за Мадия.
Харесваш я, нали?
Бог ми изпрати просветление.
Моят път е отмъщението.
Нищо друго.
Разбирам.
Искам да знам какво наистина стана,
когато се срещна с Ихаб бин Рашид.
Мислех, че мога да го убедя,
че и двамата искаме едно и също,
за Абудин.
Каквото си предложил на Ихаб
ти предлагам и аз.
Да станем партньори.
Аз ще съм президент
а ти мой министър председател.
Един ден след обявяването на коалицията,
с Шейх Ал Кади, Лейла Ал Файед
изпревари Фаузи Надал.
Ако тя стане президент,
революцията ти се срива!
Какви са шансовете за успех
на такава коалиция?
Освен ако не ги овладееш отначало,
ще се биеш с тях, докато не победи по- добрия,
което значи, че те печелят.
И имаш един шанс да постъпиш правилно.
Президентът на Абудин.
и неговите американски бомби убиха Шейх Абдуллах
и ме поставиха начело на Халифата.
За пръв път, и двамата имаме армия.
Да приключим с това веднъж и завинаги.
Има един център в Германия.
Трябва да отида там, за да се оправя.
И тук може да се оправиш.
Не мога да остана повече тук.
Какво да направиш за мен ли, Бари?
Остави ме да отида.
Басам...
Добре дошли в Дрезден, Генерале.
Тук сте за конференцията, нали?
Точно така. За две нощи.
За пръв път ли сте в града ни?
Да.
И нямам търпение
да разгледам, междувременно.
Само да знаете,
откриващата вечеря в бална зала Лайбниц
беше преместена в 21.00 часа, заради
настаняването на гостите, пристигнали по-късно.
Един или два ключа?
Два, моля.
Приятен престой!
Благодаря!
Лейла Ал Файед.
Добре дошли в Дрезден, г-жо.
Благодаря!
Къде е Когсуел, Генерале?
Искам да говоря с двама ви.
НАТО конференция по тероризма.
Да, разбира се.
Генерале?
Искам да знам,
дали сме готови да изпратим армията си в Сирия.
Питате ме дали сме подготвени
още днес да отидем на война ли?
Точно това питам.
Да.
Добре.
Изморих се да чакам.
Трябва ни само Ихаб да ни даде извинение,
каквато и да е причина, да действаме,
и когато това стане, атакуваме.
Имам новини за вас.
Добре.
Искам доброволно,
да стана мъченица.
Да върна Джихада, където им е мястото.
Голяма чест е.
Да бъдеш мъченик.
Да идеш в рая, заради нашата кауза.
Знам.
Надявам се, да се срещнем там някой ден.
Би било добре.
Като не ни е писано да сме заедно в този свят,
искам да се видим в другия.
Мамо?
Сами.
Мамо.
О, Боже.
Толкова ми липсваше.
И ти на мен.
Добре ли си?
Добре съм.
А докторите, те...?
-Те бяха на самолета. -А, добре.
Не съм избягала.
Моли?
Прибрах се.
Виждам.
Нямах представа.
Каза да не ти се обаждам.
Не се обадих. Знам.
Ти беше толкова добър.
Знам, че ти е било трудно.
Предупредих персонала.
Съжалявам, че не можах да ти кажа.
Просто, никога няма да мога
да отговоря на всичките ти въпроси.
Сега това няма значение.
Радваш ли се да ме видиш?
Нямаш си на идея.
Вече имам един.
Два може да са повече, отколкото ни трябват. Ами,
няма как да разберем, ако не опитаме.
Харесва ми да те нося в леглото, следобед,
в страна, където никой не знае кои сме.
Не трябва да се крием.
Забавно е, просто си мислех...
...правили сме го толкова много пъти.
Защо да е по-различно този път?
Защото така правят нормалните хора.
Вземат си ваканция.
Много кратка ваканция.
Истинският свят е отвъд този прозорец.
Още хиляда мили.
Ще дойдеш ли да видиш таблото ми?
Ами, зависи.
Да не е...
За следобедите в Дрезден ли е?
Тогава, да.
Сигурно заглавието му е"Съседни щати
и разпространяване на инфекцията на Халифата."
Не е смешно.
Заболя ли те?
Това беше целта ми.
Ще дойда да го видя.
Така ще знам за два месеца напред, с какво ще разполагам,
когато стана президент.
Нямам думи.
Нямаш думи ли?
Ти си самата дискретност, нали?
Да, добре.
ти си шумен, не аз.
Французойка ли сте?
Добре дошли в Германия.
Сложи това.
Ще можеш да минеш през детектора.
Няма да отчете нищо.
Добре.
Веднъж щом се включи,
можеш да го активизираш с телефонно обаждане.
Отвсякъде ли?
Просто набираш номера.
Прекарахме месеци в подготовка за това.
Стотици, важни хора
ти вярват за тази кауза..
Разбираш плана, нали?
Да.
Достатъчно съм умна.
Знам, че е
голям, важен въпрос.
Как си?
По-добре съм.
Различна съм,
но съм по-добре.
Вече не искам да умра.
Това чувство изчезна.
Това е добре.
Да.
Когато бях сама,
далеч от това място,
Разбрах някои неща.
Всички онези неща.
Беше...
както го наричаше...
Загуба на невинност ли?
Скърбя за тях.
Не колко за Ема,
но все пак,
изгубих част от себе си.
Разбира се.
Но е безполезно.
Сега имам кръв по ръцете си.
Която не мога да измия.
Вината не може да промени този факт.
Сега съм тук, Бари.
Опетнена съм от грозотата
на това място.
Така че...
това е положението.
Няма да изгубя дори и една нощ, да мисля за това.
Да.
Всичко, което искам е да приключа това.
Разбираш ли?
Ихаб е все още жив.
Убихме шейха, но...
Ихаб е все още жив, месеци след това.
Отивам на война, за да поправя това.
Ще отидем на война в името на дъщеря ни.
Няма да постигнем нищо, ако стоим тук.
Точно така.
Точно.
Приключих с прощаването.
Synced and corrected by VitoSilans WEB-DL resync by kinglouisxx www.Addic7ed.com
Нямах представа, че ще се върне.
Не я бях чувал, откакто замина.
Моли.
Можеш да я наричаш по име.
Моли.
Жена ти.
Моли.
Жена ми.
Не мога...
Какво не можеш, да я напуснеш ли?
Разбира се, че не можеш.
Не си легнах с теб, за да разваля брака ти.
Направих го, защото си мислех, че бракът ти може би е приключил.
Надявах се на това.
Не е ли ужасно.
Не.
Не мисля, че е.
Разбира се, че е.
Така е правилно.
А това, което правехме с теб, докато жена ти я нямаше...
не е.
Обичам те.
И аз те обичам.
Сбогом, скъпи.
Последния път.
Съжалявам.
Защо?
За какво?
Че исках да умра.
Не се извинявай.
-Всички ли разбраха? -Не, аз разбрах.
Дължа ти извинение.
Държах се, като че ли да бъда твоя майка не ми е достатъчно.
А, всъщност е.
Ще се опитам да не те притискам прекалено силно.
Въпреки, че теб обичам най-много на този свят.
Прекалено голямо бреме ли е?
Не.
Приятно чувство е.
Какво?
Нищо, просто...
Изглеждаш толкова...
отново си както преди.
Така ли?
Това е добре. Радвам се.
Не искам да те плаша повече.
Няма да ме изгубиш.
Няма.
Тук съм.
Ало?
Мадия.
Хей, как си?
Добре съм.
Хубаво е да чуя гласът ти.
Обадих се, да ти честитя рождения ден.
Следващата сряда е.
Знам, просто...
Страхувах се, че може да забравя.
И имах свободно време.
Добре.
Благодаря ти.
Добре ли си, Мадия?
Какво? Да.
Не мога...
Не би трябвало да говоря.
Не трябва да говоря.
просто исках да те чуя за малко.
Трябва да тръгвам.
Чао, Ханиф.
Не знаех нищо за това място.
Прекрасно е.
Всичко е било построено наново след войната.
Пресъздали са цялото нещо.
Това е точна реплика на красив град.
Малко е цинично, не мислиш ли?
Това, че са го построили наново.
Това е урок за човешката устойчивост.
Това е един начин да се гледа на него.
Как би предпочела да мислиш за него?
Като паметник на нашата способност, да преправим нещата,
като че ли никога не са се случвали.
Така може до безкрай, да допускаме една и съща грешка.
Какво ти се е случило. Ти си Американец.
Мислех си, че сте идеалисти.
Страната ни не е млада вече.
Е, аз съм от Абудин. Моята страна е млада.
Така че, предпочитам да надеждата.
Какво правиш?
Помолих персонала, да ми подготвят друга стая.
Друга стая ли?
Отделна спалня ли?
Трябва ми малко пространство.
Значи не искаш, да спиш в едно легло с мен, така ли?
Просто...остави.
Не, няма да го направя. Моля те, не ме карай да говоря,
за неща, за които не искам да говоря.
Какво значи това?
Трябва да говорим за всичко.
Добре.
Спа ли с нея, докато ме нямаше?
Това беше бързо.
Мислиш, че не го почувствах ли?
Начинът, по който я гледаше.
По който тя ме гледаше.
Не ми каза, че е била в столицата.
Нямаше те, бях самотен.
Не знаех, дали някога ще се върнеш.
Не искам да слушам причините ти.
Не ми пука, Бари.
Не ми пука, с кого спиш.
Опитвам се да разбера как мислиш сега.
Какво чувстваш.
Вече не съм влюбена в теб.
Добре.
Преди да тръгна ме попита,
дали те обвинявам за смъртта на Ема.
Обвинявам те.
Може да не е честно, но е така.
Себе си също обвинявам.
Няма значение.
Каквото имахме...
Вече не съм сигурна какво имахме...
Вече го няма.
Мисля, че това се случва, когато някой загуби дете.
Четох го някъде.
Не, няма да го приема.
-Не можем просто да се предадем. -Бари,
не се бори за това, само защото си мислиш,
че така е правилно.
И двамата се чувстваме по един и съши начин.
Нека се държим като възрастни.
Аз съм твоя партньор, а ти си моя.
Все още имаме едно дете и имаме да вършим работа.
Заедно.
Затова съм тук.
Броят на загиналите вече възлиза на 31 , с 86 ранени ,
много от тях критично.
Немската полиция съобщи,
че атаката е дело на камикадзе,
жена, чието име не беше съобщено, но се знае, че...
-Да? -Само ми кажи как си.
Бях далеч.
В другия край на лобито.
Само няколко порезни рани и драскотини. Това е.
Нямате представа,
какво може да причини на човешкото тяло една бомба.
Разбирам, че са го свързали с Абудин.
Реакцията на Басам ще бъде интересна.
Изборите са след шест седмици.
Това е проблемът на новото правителство.
Наш проблем е.
Халифатът официално пое отговорност, в публикация.
преди няколко минути.
Идентифицираха самоубиеца, като Мадия Катан.
Съветът за сигурност на ООН,ще се свика в следващите няколко часа,
за да обсъди разпространението на насилието в Европа.
"И ефектът на пулсации, на конфликта между Халифата и Абудин,
който започна да инфектира останалия свят."
Добре,ще се видя с посланика ни в ООН
и генералния секретар.
-Ако мога. -Да, сър.
Ихаб направи своето.
Кажи на Малуф, че този следобед, ще дам изявление по телевизията.
Нужно ми повече, от тихото ти примирение,
нужна ми е гласната ти подкрепа за това.
Това е война и за двете ни дъщери.
Какво мислиш, че ще направи Лейла?
Ето защо, коалицията й с Ал-Кади е толкова опасна.
Иначе би била на моя страна.
Ще намери някаква причина да възрази, нещо процедурно.
Не може просто да каже да.
Но не мисля, че може и да ми откаже.
Знае много добре,
че на този етап,
Халифатът няма да позволи демокрация в Абудин.
Ще водят битки с нас, докато ни унищожат,
или ние тях.
Да, съгласен съм.
Събратя от Абудин,
нападението на Халифата над Дрезден
беше последната от насилствените атаки,
по пътя ни за свободен живот.
Няма да чакаме,
да ни нападнат отново. Когато отвърнем
а ние ще отвърнем,
ще бъде с решителна
и смъртоносна сила.
Призовавам ви,
за премахване на капацитетът им да навредят на нас,
или на някои от нашите съюзници.
Следователно, от този момент,
съществува война
между Абудин
и така наречени Халифат.
Знаете ли, че докато пътувахте към Абудин,
Президента Ал-Файед обяви война
на Халифата?
Без коментар.
Г-жо Ал-Файед.
Призовавам спокойствие и хладен ум,
докато двамата с Шейх Ал-Кади се срещнем с
-временния Президент Ал Файед. -Казвате, че може
да възразите на обявената война ли?
Без коментар.
Той има среща с г-жа Ал Файед и шейха.
Предай му съобщение...кажи, че искам да говоря с него,
-когато приключи. -Необходимо ли е?
Вече знаех какво ще кажеш.
Ти си от водачите,
които никога нямат смелостта, да натиснат спусъка.
Още един ден, още един танк.
В колко войни си се бил, Генерале?
Колко битки си водил?
Ние ги превъзхождаме с хора,
с танкове, с оръжия.
Не могат да ни победят.
Те не искат да те победят.
Ще бъдеш на тяхна територия.
Всичко, което трябва да направят е да се пазят от победата ти.
Ще те въвлекат в това, ще те използват,
и ще те принудят да се биеш блок след блок,
къща след къща. Обади ми се след година и ми кажи
за волята си за борба. Знаеш ли какво?
Не мисля, че мога да го направя.
Не знам какви са плановете ти, Малуф.
Не знам какви велики политически мечти
се въртят там.
Но аз няма да съм с теб.
Скъпите патове, обикновено не са
стъпките към величие.
Отричаш властта ми ли?
Ти си временен, неизбран Президент.
Да, отричам властта ти
да обявиш война през последния месец на управлението ти, Басам.
Ако трябва, ще обявя война
през последния ден на последния месец.
Безопасността на страната няма да чака политиката.
Познавам Бин Рашид.
Точно това иска той.
Всичко, което направи той е с тази цел.
Той те подтиква да го нападнеш.
Знам това.
Но желанието му за война няма да го спаси от мен
И двамата искаме едно и също, така че ще получи война.
Басам, за Бога.
малка страна е.
А това е битка на целия свят.
Даже и САЩ, да беше на наша страна,
нямаме тази сила, да убием враговете си.
И винаги ще има още.
Не обсъждам това с теб.
Живял си 20 години на това място,
как може да не си го научил?
-Научих го. -Значи си научил
погрешно нещо.
Джамал и Тарик бяха прави.
Ако оставиш живи тези хора,
на сутринта се връщат да те убият. Направиха го.
Убиха дъщеря ми.
Ще ги затрия.
Всеки един. И ако нямаш куража
да натиснеш спусъка, това е добре
това е моя работа, не твоя. А що се отнася до този мъж...
Бъркаш мъдростта с предателство.
Ще изпратя нашите войски в пътя на злото.
Нашите мъже и момчета.
Внимавай много какво ще кажеш срещу мен и срещу каузата,
за която някои от тях са готови да умрат,
защото няма да се колебая
да те отлъча, заради близостта ти с врага,
а това е предателство, Шейх Ал-Кади.
Президентът Басам Ал Файед
е наш временен президент.
Той е начело, само заради прехода
към демократично избран лидер на Абудин.
Като такъв, той няма нито конституционна
нито морална власт
да поведе страната ни към война.
Искам да съм пределно ясна.
Вярвам, че Халифатът е зъл и е наш враг.
Ако стана ваш президент,
веднага ще оттегля войските ни
от войната, която не трябва да водим.
Такава, която не вярвам, че ще спечелим.
Какво точно питате, сър?
Колко дълго?
Питам колко дълго ще отнеме.
За да свърши ли?
Ами, знаете, че не мога да отговоря.
Генерале?
Няма да е месец, два или три,
даже и да започнем утре.
Добре, какво ще стане през първите шест седмици?
Ще имаме ли победи до тогава?
Ще имаме ли достатъчно успехи, за да докажем че те грешат?
За да го направим политически невъзможно
за следващия президент, да оттегли войските ни?
Може би няколко победи и поражения.
Но на какво положение ще е войната, когато напуснете поста,
дали войските ви ще бъдат нападатели
или разбити...Невъзможно е да кажа.
Лейла Ал Файед им даде стратегия.
Халифатът няма да се съюзи с нас.
освен ако нямат надмощие.
Нямат причина да рискуват.
Сега само трябва да
изчакат шест седмици.
Г-н Президент,
знам, че не искате да го чувате, но като войник,
трябва да ви кажа, че ще бъде опасно и безразсъдно
да изпратите мъже , да умрат във война, която ще приключи с отстъпление.
Това не е смелост в лицето на коефициентите,
а убийство.
Трябва да поспя, изморен съм.
-Моли... -Какво?
Има ли нещо, което искаш да чуеш от мен
и което вече не знаеш?
Нямаше начин да знам,
когато взех решението, че ще трябва да свърша тази работа,
и че няма да имам време.
-Винаги сме казвали... -Не ние, ти.
Ти винаги си казвал.
Твоята интелектуална,
идеологическа шибана преграда.
Искам демокрация в Абудин, но аз не мога да го направя.
Може да гласувате, но не за мен. Един Ал Файед
не може да замести друг Ал Файед.
Знаеш ли кое е смешното?
Следващият президент отново ще е Ал Файед,
и това няма да си ти.
Хората щяха
да те изберат за минута.
Всичко, което направи.
Истина и помиряване ли?
Исусе Христе, какъв фарс.
Искаш да се върши работа,
свърши си я сам, Бари.
Не я оставяй на някой друг.
Искаш да убиеш мъжа, убил дъщеря ти ли?
Трябва да го направиш сам.
Виждал си прогнозите за изборите.
Тя ще бъде следващия президент.
Не мога да създам война след месец,
и не мога да изпратя войските ни да умрат за нищо.
Правилно.
Значи ще прекарам следващите шест седмици, бомбардирайки Халифата.
Но още колко невинни хора ще умрат?
Колко още деца?
Вече не виждам лицата на онези деца.
Виждам само нейното.
На Ема.
Постоянно в главата си.
Тя казва "Мамо".
"Мамо, помогни ми."
Но аз не мога.
Не мога.
Това е работа на татко.
Граждани на Абудин,
никой не е по-голям шампион на демокрацията
от мен.
Правото на хората, сами да решават съдбата си
беше в центъра на революцията.
Но демокрацията не е нещо, което може да се появи,
докато се надяваме на най-доброто.
Трябва да се борим за нея.
Понякога трябва да умрем за нея,
както толкова много си отидоха, когато Халифата
беше изгонен от нашата територия,
и старият режим приключи.
С нетърпение чакам изборите в Абудин.
Но сега не е времето.
Първо има работа за вършене.
Да се отървем от упорития враг на на нашите граници,
който е решил да види как се проваляме.
Веднъж щом ги победим, и само тогава,
ще можем спокойно да се надяваме за оцеляването на нашата млада демокрация.
Следователно, отлагам... не анулирам...
Но отлагам президентските ни избори,
докато не сме сигурни,
че така нареченият Халифат
е разрушен веднъж и завинаги.
Г-жо?
Казах Ви, помните ли?
Че той е същия като останалите.
Не е по-добър.
Каза ми.
Съжалявам.
За какво?
Аз ще стана президент.
Басам.
Трябва да те видя.
Знам, че не трябва.
Вече не.
Но трябва да говоря с теб.
Каза ми, че ми вярваш
повече от всеки друг.
Затова трябва да ми се довериш.
Не можеш да направиш това.
Не можеш.
Знам под какво напрежение си.
Колко боли.
Но това обезсмисля всичко.
И аз не мога...не мога да мълча, когато ти...
Моля те, обади ми се.
Моля те.
Идвам от Маан.
Искам да го видя.
Страхувам се, че това не е възможно в момента.
-Защитаваш ли го? Това ли е? -Тръгвам си.
Видя ли го?
Не.
Зает е. В срещи е.
И за теб ли? Явно не мога да се доближа до него.
Защо просто не изчакаме тук? И двамата.
Ще чакаме, колкото е необходимо.
Не мога да ти позволя да го направиш.
Освен ако нямаш среща.
Аз съм най-стария приятел на Басам.
А този мъж тук,
той беше до него, дясната му ръка,
-през революцията. -наистина ли
ще ни отпратиш?
Днес ли? Да.
Проблемът на Абудин
не е отвъд границите.
Точно тук, вкъщи е.
Това е подкупващото влияние на властта.
И то заразява всички онези, които живеят
в този изолиран, златен дворец.
Първо Халид Ал Файед.
После Джамал Ал Файед.
А сега и Президента Басам Ал Файед.
Вече не съм Ал Файед.
Аз съм Лейла Хадад.
И ако бъда избрана за президент,
ще затворя двореца и ще го превърна в парк на хората.
А президентът на Абудин, ще живее ето тук,
в скромен дом. С вас.
Сред вас.
За вас.
Ексли, Когсуел е. Слушай,
докато не получа други заповеди,
аз все още подготвям армията на Басам
за войната в Сирия.
Вярвах, че има подкрепа за тази война,
до вчера.
Но в Абудин, нещата ще загрубеят.
Затова предлага да хванеш следващия самолет и да се измъкнеш оттук.
Бори се за бъдещето си.
Отгледай доктори и инженери,
учени и поети.
Пътят към рая е тук.
Кажи им.
Нямате нови съобщения.
Не можем да постигнем нови неща,
с греховете на нашето минало
в същото време и като ги повтаряме.
Обещанието на революцията беше
че гласът на хората ще бъде чут.
не само, когато е удобен.
Не само, когато управляващите са съгласни с него.
Винаги.
Демокрацията е постоянна.
Важно е тези думи да бъдат повтаряни
постоянно,
докато не прозвучат не само по улиците,
но и в двореца,
че обещанието на революцията беше
да се чува гласът на хората.
Така каза и Далия Ал-Язбек,
великата героиня на нашата революция,
майката на нашата демокрация.
Не само, когато е удобен.
Не само, когато управляващите са съгласни с него.
Винаги.
Демокрацията е постоянна.
Не само когато управляващите са съгласни с него.
Винаги.
Каквото и да имаш да ми казваш,
трябва да го кажеш на цялата страна.
Това не е между теб и мен.
Между теб
и мен е.
Трябва да спреш, да говориш срещу мен.
Далия.
-Нямаш право да ме молиш за това. -Далия,
това съм аз.
Какво би трябвало да значи това?
Дължа ли ти нещо?
Защото спах с теб ли?
-Защото те обичам ли? -Не, разбира се, че не.
Пледирах, да не ми даваш тази власт.
Тук, в тази стая.
Казах ти, че съм уплашена.
Умолявах те.
Но ти каза не.
Настояваше.
-Защо трябваше да си тръгнеш? -Далия, няма значение.
Не трябва да го правиш.
Това не е работа за Комисията по истина и достойнство.
Това е политика.
Престъпленията от последните 25 години
включват престъпленията от вчера.
И тези от преди час.
-Мисли, че това е престъпление ли? -Престъпление е.
Смъртта на дъщеря ми е престъпление.
От друг вид.
Съжалявам, ако това те растройваа.
Но ти ми даде глас,
и аз трябва да го използвам.
Ако не го правя, коя съм тогава?
Аз съм нищо.
Ти си повече от мен.
Поне правиш онова, в което вярваш.
Трябва да си вървиш.
Искам да си вървиш.
Обичам те.
Това каква връзка има?
Няма нищо общо.
Както и да е,
ти си женен, така че.
Ти си ми най-близкия човек.
Нищо не обичам така, както теб.
Умолявам те.
каза си твоята част.
Свърши си работата.
Но сега замълчи.
Извикай ме като пръв свидетел.
Ще дам показания.
Страхуваш ли се?
Не. С разбито сърце съм.
Благодаря.
Добре.
Затвори вратите.
Има военни пред стаята,
пред вратата.
Иска ми се да кажа, че са тук
да ни защитят и правото ни да говорим,
но не е така.
Тук са да ни сплашат, да не говорим.
Да ни го напомнят,
поне в кратък срок,
един куршум може да заглуши гласа.
Но те няма да успеят.
Комисията по истина и достойнство винаги се е уповавала на смелостта,
на излагане на фактите за себе си
-с кураж и...
Засрами се.
Това е среща на хората.
Комисията по истина и достойнство
се разпуска.
По нареждане на Президента,
тази среща приключи.
Ставайте.
Излизайте.
Ставайте.
Просто отстъпете.
Да не правим сцени.
Ахмед, какво правиш?
Ще вляза, да видя родителите си.
-Те са в среща с Генерал Когсуел.
Да не си им пазач, наглеждаш вратата ли?
Не си ли чул какво става?
Какво е направил в Комисията днес.
Да.
Да. Да.
Само това ли ще кажеш?
Слушай, изгубили са си ума от скръб.
И няма да чуят никой,
освен онези, които им казват това, което искат да чуят.
Така че някой трябва да ги събуди и да им каже истината.
Правят, каквото трябва, ясно?
И ти не им помагаш ли?
Не трябва да ходиш. Махай се, успокой се.
Кой си ти, да ми го казваш?
Просто един младши офицер от армията.
Имаме да си говорим много, аз и ти.
Спокоен съм.
Хората на Абудин са свикнали правителството
да има нарежда. Гневът ще отмине.
Много скоро всичко
ще бъде по старо му.
Щом войната приключи след шест месеца или година...
Щом обявиш отново избори, всичко това
няма да се помни особено.
Генерал Малуф, вашите заповеди.
С подкрепата на Когсуел, армията Ви е инструктирана
да направи всичко необходимо, за да запази мира.
Сега има полицейски час в Маан.
Г-н Президент.
Нарушавате вечерния час!
Тичайте! Тичайте!
Връщайте се по домовете си!
Разчистете улиците, веднага!
Имаме право да сме тук!
Трябва да сме много внимателни.
По-внимателни от преди.
Опасно време е.
Разбирам това.
И не трябва да го правим отново.
Среща. Тук.
Не и докато не отмине.
Ако отмине някога.
Трябва да знам на чия страна си.
Моля те, не ме питай това.
Питам.
Аз съм офицер на правителството на САЩ.
Нямам лично мнение.
Следвам заповеди.
И в момента, докато не се промени....
съм тук да подкрепя президента на Абудин.
Да.
Не е лично.
Пусни го пак.
Американският президент на Абудин обяви
намерението си да води война с Халифата.
Когато той и армията му от неверници
навлязат в Мюсюлманска земя,
ще бъдем готови.
До тогава, изглежда, че
е обявил война на собствения си народ.
Господ беше с нас днес.