Изненада!
♪ Давай напред, сине блуден мой. ♪
♪ Щом привършиш, ще намериш покой ♪
♪ Буйната си главица кротни, ♪
♪ и да се измъчваш престани. ♪
Къде отиваш?
Да видя детето, което яде души.
За да съзаде този свят,
господ е трябвало да предаде единствената си родна душа на мрака.
Аз бях началото и аз ще бъда краят.
Ние сме свързани.
♪ Щом надмогна суетата и хаоса ♪ - Тя е божията сестра.
- Боже. - Тя избра теб.
♪ за да хвърля поглед отвъд тази измама ♪
Това трябва да разбереш за Тъмата...
♪ се издигам още по-високо ♪ - ...тя няма милост.
Само затова се намесих отново.
И къде,по дяволите, да търсим отговор, как да я спрем?
Божията длан.
♪ Очите ми виждат, но аз все още съм сляп ♪
♪ Умът ми е с мен, но пак съм безумен ♪
Само луцифер може да срази Амара.
- Наистина ли можеш да я сразиш? - Да, мога.
Тогава "да".
♪ И ги чувам да казват: ♪
Това не е Кас!
♪ Давай напред, сине блуден мой ♪
Аттенюаре!
♪ Щом привършиш, ще намериш покой ♪
♪ Буйната си главица кротни, ♪
♪ и да се измъчваш престани. ♪
Амара, недей!
Виж какво му е.
Ей...
Чък.
Чуваш ли ме?
Дийн.
Кас?
Ти ли си това?
Ей, чуваш ли ме?
Така-така.
Луцифер го няма.
Амара го изтръгна от тялото ми.
И къде го запрати?
Не знам.
Хайде.
Ти как...
Как се чувстваш?
Ох...
Нали си виждал, как буболечка се шибва в предното стъкло?
Е, аз съм буболечката.
Значи, това, дето Амара го каза за теб...
Че умирам.
Да, каквото и да ми е сторила,
усещам, как искрата ми, светлината ми гасне.
А щом угасне съвсем...
Ясно, добре, казвай как да те оправим.
Не можете.
Тя, предполагам, може,
но никога няма да го направи.
Така ли се радваш да ме видиш?
Такааа...
това си беше едно тотално куче влачи, диря няма, нали така?
Не знаех, че кучетата могат да влачат така.
Кас отново е тук.
Само питам... някой даде ли си зор да надникне навън?
♪ Свръхестествено 11x23 ♪ Алфата и Омегата.
== sync, corrected by elderman == @elder_man
Какво има?
- Изглежда, слънцето... - Умира.
За какво й е на Амара да го прави?
Слънцето е източник на живота на земята.
Без него всичко просто...
се скапва.
Да се махаме оттук, по дяволите.
Пак ти.
Имам още някой и друг номер в ръкава.
Не съм умрял ощ...
Уха, леко. Така. Държа те.
- Май трябва да поседна. - Аха. Давай.
Така.
Добре. И какво ще правим сега?
Ама ти сериозно ли?
Най-сериозно.
Какво толкова?
Халосахме Амара с всичко, което имахме,
а тя само се отръска.
Така значи...
Значи, последно повикване?
Така си е.
Виж сега, пич.
Ако имаш нещо за халосване, гръмване или убиване,
обади ми се и аз ще се заема.
Ще го правя до последен дъх.
Но как, по дяволите, ще поправим проклетото слънце?
Благодаря, Реджи.
Здравей, здравей ?
Ах, милейди. Позволете ми.
Ана, вече говорихме за това.
Не милейди, а Тони.
Разбира се, милейди.
Къде е шефът?
Почива си долу.
Теа се е настанила в кабинета.
Слава богу.
... астрономите от Кралската обсерватория
вероятно имат отговор. Д-р Найджъл Пинфилд обяснява.
Установихме 6% спад
в енергийното излъчване на слънцето,
и да, това стана доста внезапно.
Но хората трябва да разберат...
нашето слънце минава през периоди на висока
и на ниска активност.
Докато това е нещо ...необичайно,
определено, няма за какво да се тревожим.
Де да беше така.
Ало?
Не. Сама съм.
Какво?!
Наистина ли ?
Проклетото слънце се пропука.
Аха. Аха.
При тези обстоятелства, сигурен ли си,
че това е най-разумното използване на нашите ресурси?
Не.
Не, аз разбирам.
Да, сър.
Тръгвам.
Знаеш ли какво? Това няма да е достатъчно.
Ще взема да се разкарам за още.
Няма смисъл да се мре трезвен, а?
Ти искаш ли?
Не!
Чарлз, ще сложа чайника да ври.
Майка ми винаги казваше:
няма нещо, което да не се оправи с една хубава чаша чай.
Веднага се връщам.
Аз ще остана, да мисля резервен план.
Добре. Хайде, Кас.
Чайник?
Тя те използва.
Такава си е.
Намира някой по-могъщ...
подмазва се...
и си забива ноктите в него.
Хъм.
Е, да, очевидно точно сега не съм от полза за никого,
Просто се държи... мило.
Засега.
май само това "сега" ни е останало.
Както и да е.
Няма да те наричам татко.
Не искаш да се сбогуваш.
Така е по-лесно.
Кажи му, че ще се прибера възможно най-скоро.
Много ли е зле?
От зле по-зле.
Ясно.
Сложих ви някои нещица,
ако абракадарата случайно не проработи.
Е, Фъргюс беше будно дете.
Проходи преди да навърши годинка,
но не понасяше панталоните.
Направо ги мразеше.
Тичаше по селото,
а малкото му пишле се вееше волно.
Адам и Ева бяха същите.
- Деца. - Деца.
Толкова се радвам, че иде краят на света.
Саманта!
И какво правим?
- Нищо. - Именно.
Навън Амара изяжда проклетото слънце,
а... а ние не правим нищо.
А ти имаш ли по-добра идея?
Да. Поне нещо. Каквото и да е.
Това ми е по-добрата идея,
защото каквото и да е е по-добро от това.
Разбирам те, Сам.
Дори да можем да затворим Амара,
вече ще е безполезно.
Аз умирам.
И когато си отида,
с вселенското равновесие между светлината и мрака
е свършено.
Добре тогава.
Щом не можем да я затворим, трябва да я убием.
Бинго.
Как си? Добре ли си ?
Нали разбираш,след всичко това с Луцифер.
Просто бях..
толкова глупав.
Не, не, не. Не беше глупаво.
Ти беше прав.
Прав беше да вземеш Луцифер за втори пилот.
Ние със Сам не бихме го направили.
Е , не проработи.
Не, но това беше най-добрата ни възможност,
И ти го направи.
Просто се опитвах да помогна.
И ти наистина ни помогна, Кас.
Знаеш ли, аз...
Знаеш ли, понякога на нас със Сам
ни се случват толкова неща,
че забравяме за всички останали.
Да, вие водите един много вълнуващ живот.
Да, точно това е думата.
Но, нали разбираш, ти винаги си бил до нас.
Ти си най-добрият приятел, който някога сме имали.
Ти си ни брат, Кас. Искам да го знаеш.
Благодаря ти.
Йо.
Добре. Потегляме.
Сам откри нещо.
Я почакай, значи сега вече искаш да убием Тъмата
И нямаш нищо против?
Защото, нали разбираш, миналия път...
Виж сега, Чък умира.
Не искам да те обидя, Господи.
Аха,не, аз... аз умирам.
Тъй че наистина нямаме друг избор.
Гледай сега. Имаш тъмнина и светлина.
Премахваш едната страна и
това преобръща везните...
цялото равновесие във Вселената.
Точно така. Но ако премахнеш и двете,
тогава чашите на везните са празни, така че...
Разбира се. Пак са в равновесие.
Ясно. Да. Добре. А, и виж...
Ей, вече съм в играта, но как по-точно ще го направим?
Луцифер я удари с Божията длан,
и видяме, какво излезе.
Аха.
Тя изглежда неунищожима.
Точно така.
Така ли е, Чък ?
Ами аз...
В смисъл, ами...
Аз... Аз...
- Чък ! - Чарлз !
Добре , добре.
Тъмата може би.. може би има слабо място.
Светлината.
Казва ни го чак сега.
Какво толкова? Аз... само исках да я хвана в капан.
Не исках да я убивам.
Добре, но сега, щом се опитваме да я довършим,
за колко светлина става дума?
Не знам.
10,000 слънца, превърнати в супернови.
Ами, ти си Господ.
Така че дай ги, Боже.
Виж ме само. Сега не съм...
в най-добрата си форма.
Ами добре. Няма страшно.
Просто ни трябват още идеи.
Ами...
Роуина.
Ами Книгата на Прокълнатите?
Това надхвърля...
Добре де. Краули?
O, нямам никакви.
Ами душите? Те са горивото за демонските ти сделки.
Душите са живи батерии.
Те са пълни с енергия. Те са изпълнени със светлина.
Всяка една има силата на...
100 слънца ?
Не че не е прав.
Добре, като си набавим от тази сила, какво по-нататък?
Намерете ми достатъчно души...
и ще мога да направя бомба.
Това ще свърши ли работа?
Ами..
може би.
Добре. Резервният план.
Добре. За колко души става дума?
Колкото повече, толкова по-добре.
Дори да имаш тази огнева мощ...
наистина ли мислиш, че ще подейства?
Мога да помоля ангелите.
Раят е пълен с души.
Добре. Какво още имаме ?
Призраци.
Ами да, те са просто души с минало, нали така?
Да, но ще имаме нужда от купища такива.
Уейвърли Хилз.
Санаториум "Уейвърли хилз".
Разбира се.
Там са умрели хиляди.
Тонове призраци.
Това е отчаяно...
и глупаво.
Ами, отчаянието и глупостта
май са всичко, с което разполагаме в момента, тъй че...
Добре.
Ще нахлуя в Ада и ще видя какво е останало.
Добре.
Да се залавяме за работа.
Наистина ли мислиш, че ще проработи ?
Ами, Роуина каза, че щяло.
О, да.
Момци, това заклинание е от Книгата на Прокълнатите.
Вземи този мъничък кристал.
Той ще засмуче всички духове.
Само кажи вълшебната дума.
Мястото си заслужава славата.
Да, така е.
Давай да пробваме вълшебната дума, застото сме на сест.
Добре. Да си хванем малко призраци.
Къде са те, по дяволите?
Де да знам.
Всички каспаровци бързо тук!
Знаеш ли какво?
Довърши тук. Аз отивам да ги вбеся.
Аха.
Така, мисля, че подейства!
Ха! Ха!
Кажи вълшебната дума!
Побързай, Дийн!
Хагис!
Вълшебната дума действа.
А?
Аха.
Ангелите, те... Небесата няма да помогнат.
Те знаят, че това е краят, нали?
- На всичко. - Да.
И не им пука?
Не, не е там работата. Те...
Те знаят... знаят, че Господ умира,
и не мислят, че можем да победим.
С души или без души.
Запечатват небесата и
"си отиват с достойнство".
Направо страхотно.
Добре тогава. Кроули,ами ти?
Е, аз разполагах с всичките души, които ни трябват.
Какво значи "разполагах"?
Докато бях неразположен,
демоничните ми авери са ми изтръскали касичката.
Това, което имаме, е недостатъчно.
Няма какво друго да е, освен нещо хубаво.
Яко леговище.
Били?
Коя е тази Били?
Жетвар.
Иска ни в гроба.
Много е забавна.
Здрасти.
Чакай малко. Как успя...
Какво правиш тук?
Видях ви в Уевърли хилз, момчета,
и можете да ме обвините, че си вра носа,
но, нали разбирате, малко преди да тръгнат надписите,
трябва да питам...
вие, момчета, защо ловите духове?
А на тебе какво ти пука?
Тия, умрелите де... падам си по тях.
Тъй че
изплюй камъчето.
Събираме души за да направим бомба.
Да отнесем Тъмата.
Дадено.
Дадено?
Какво значи това "дадено"?
Значи, че както вървят нещата,
до един час ще ожъна самия Господ.
Значи си дошла да ни помогнеш.
Малко помощ... трябват ти души -
викай жетвар.
Здрасти.
Здравейте.
Харесвам роклята ти.
Прекалено елегантна е за разходка,
но поне си си направила труда.
Искаш ли да ги нахраниш?
Не трябва.
Храня тези птици от 20 години,
Вече сме почти роднини.
Знам, че ти звуча като откачил стар прилеп,
и какво от това?
Мъжът ми почина преди две години,
а синът ми все ми пробутва тези реклами
на старчески домове.
С други думи, където пращат старците да мрат
без да вдигат много шум.
Значи го мразите.
Е, малко нещо.
Понякога.
Знаеш, какво нещо е семейството.
Дори когато ги мразиш, все още ги обичаш.
Е, много е вълнуващо.
И колко души има вътре?
Около двеста... хиляди.
Изтръсках завесата към отвъдното.
както вече казах, покойниците...
са ми слабост.
Стигат ли?
Абсолютно.
Отлично.
Ще се видим пак.
Аха. Със сигурност.
Но се надявам да не е точно днес.
Краули.
И сега какво?
Ами, вече имаме бомбата, остава да намерим Амара.
Мога да я открия.
Тя вече не се пази.
Пък и защо ли да го прави?
Тя победи.
И така?
Трябва ни някой, който да я доближи,
някой с по-...
лично отношение.
Какво чакаме тогава?
Как да прекарам това нещо нелегално?
Винаги можем да ти го заврем в...
Ей...
В смисъл, и ти би могъл.
Ти няма да носиш бомбата.
Ти самият ще си бомбата.
Ще взема това, което е там вътре,
и ще го поставя тук вътре.
Щом се приближиш до нея,
стискаш пръсти ето така...
и бум.
Добре.
Ох!
Дийн, добре ли си?
Как се чувстваш?
Сякаш са ми напушили вътрешностите.
Това нормално ли е?
Слънчице, нормалното отдавна го задминахме.
Имаш още около час, може би малко повече.
Тъй че си бомба с часовников механизъм в прекия смисъл на думата.
Благодаря.
Добре дошли в Штатите. Къде отиваме?
В Лебанон, Канзас.
Дийн, знаеш, че не си длъжен.
Разбира се, че съм.
Просто трябва да я приближа.
Мога да го направя, ясно?
Мога да го направя.
Разбираш, че ако всичко това сработи,
бомбата ще избухне.
Знам.
Това устройва ли те?
Не.
Каквото и да е сторила,
Амара все още ми е сестра.
Родна кръв.
Не мога...не искам да я видя мъртва, но...
Да?
... Аз разбирам.
Дийн.
Кас.
Добре де.
Добре.
Хайде.
Мога да дойда с теб.
Не, не, не.
Не, това трябва да го свърша сам.
Виж сега, ако... когато това стане,
Сам... той няма да е на себе си.
Хвърляй му по едно око, а?
Виж там, да не вземе да направи някоя глупост.
Разбира се.
Благодаря ти, за всичко.
Добре, чуйте ме сега. Искам страхотно погребение.
Ясно? Направо епично.
Нали? Безплатен бар, капела,
група с кавъри на Блек Сабат, и реч на лошия от "Смъртоносно оръжие".
Дадено.
А пепелта ми я искам тук.
Аха.
Става за вечно успокоение.
Стига де. Не ти е за първи път.
Без мелодрами. Хайде.
Ами, ти харесваш мелодрамите.
Да, прав си. Харесвам ги. Ела тук.
Добре. Да действаме.
Не че не е прав.
Един незначителен апокалипсис и те вече хлопнали кепенците.
Кръшкачи.
Твой ред е, Лосе.
Дийн.
Как ме откри?
Има ли значение?
Тук съм да ти дам каквото искаше.
Себе си.
Това е нещо ново.
Не мога просто да стоя и да гледам,
как светът, приятелите и близките ми загиват.
И ако да стана час от теб
ще ме избави от това, аз съм за.
Ти...
и бомбата в гърдите ти?
Мислиш, че не усещам силата, която струи от теб?
Моля те.
Въпросът е там, че никога не си могъл да ме нараниш.
Защо сега да е по-различно?
Нямам друг избор.
Това, което правиш със слънцето...
Не съм аз.
Колкото по-слаб става брат ми,
толкова повече везните се накланят. От светлината.
Към тъмнината.
Към нищото.
Когато Господ изчезне, вселената...
...всичко ще престане да съществува.
И аз също.
И докато органите на реда съветват хората да не се паникьосват,
препоръчват да се стои по домовете,
докато властите са озадачени от това...
Досада.
Изглежда ужасно.
Брат ми ме предаде.
Затвори ме за милиарди години.
Изпрати те да ме екзекутираш.
Не, не. Не е така.
Той ме прехвърли тук. Но никога не го е искал.
Идеята не беше негова.
Ти си му рода. Той не иска смъртта ти.
Не иска нищо такова!
♪ Не позволявай на слънцето ♪
♪ Да те хване как плачеш ♪
♪ нощта е времето ♪ Ей, Чък.
♪ за всичките ти сълзи ♪ Как е, държиш ли се?
А, кукуряк съм.
♪ Сърцето ти може да е разбито ♪
Това ли искаше?
Не!
Исках само да го нараня.
Да го накарам да си плати.
Аха, нарича се отмъщение.
Кара те да се дигнеш от леглото сутрин,
а когато го получиш, се чувстваш страхотно
за няколко минути.
Усещал съм го.
Аз и Сам...
доста пъти сме се сдърпвали досега,
повече от доста...
но колкото и зле да е било,
винаге сме се сдобрявали,
защото сме си родна кръв.
Аз имам нужда от него.
Той - от мен.
И когато всичко отива на провала,
остава ни само то... семейството.
Ти може и да си всемогъщо създание,
но аз мисля, че в най-важното си човек.
Ти просто имаш нужда от брат си.
Спри се.
Не би искала да останеш сама.
Никак даже.
По дяволите. Може би затова ме искаше мен.
Но дълбоко в себе си не искаше мен...
Защото аз не съм той.
Тъй че, може и да мога да те убия.
Може и да не мога.
Може би, ако натисна този спусък, всички ще живеем дълго ищастливо.
или ще издъхнем в кървища, а може и да нее важно,
защото може и да има съвсем друг начин.
Ще те питам отново.
Забрави гнева, забрави омразата.
И ми кажи,
какво точно искаш?
Знаеш ли, ние...
ние искаме да опиташ да се държиш
още малко.
♪ не забравяй, любовта е игра ♪ Знам, опитвам се.
♪ и винаги може пак да се върне ♪
Ще ти донеса малко вода.
♪ Не позволявай на слънцето да те хване как плачеш ♪
♪ О, не ♪
♪ О, не, не ♪
Чък?
Какво?
Чък?!
Защо ме докара тук?
Братко, аз...
Тогава, в началото
бяхме само аз и ти.
И бяхме близки.
Обичех те и мислех...
Бях сигурна,
че и ти ме обичаш.
Така беше.
Така е.
А след това ти взе и създаде всичко онова.
Мразе го.
Мразех и теб, защото ти трябваше още нещо,
нещо, което аз не бях.
А после ти ме затвори,
и вече можех да мисля само как да те накарам да страдаш.
Имаше основания.
Така е.
Мислех, че отмъщението ще ме направи щастлива.
Но грешах.
Това, което си създал,
е прекрасно.
Отне ми доста време да го забележа.
Знам, че не можем да се върнем към това, което беше.
И не бих искала,
но ми се щеше...
Щеше ми се просто отново да станем семейство.
И на мен.
Той го направи.
Направи го,по дяволите.
И Дийн?
Мисля, че просто ще се оттеглим за малко и...
Аха, да. Семейна среща.
Разбирам.
Но първо...
По-добре?
Ами ние?
Ами Земята?
С нея всичко ще е наред.
Тя има теб...
и Сам.
Дийн, ти ми даде това, от което най-много се нуждаех.
Искам да направя същото за теб.
Сам, толкова съжалявам.
Ако искаш да поговориш с някой...
Тук съм, ако нещо ти потрябва.
Здравей, здравей.
Кас!
Недей.
Сам Уинчестър.
Тони Бевел.
Хранители на знанието, Лондонското братство.
О, ти не си чувал за мен... за нас.
Ние сме традиционалисти.
Не се бъркаме, гледаме си проучванията.
Ти...
Какво?
Изпратиха ме да те задържа.
Да ме задържите?
Като имаме предвид, че светът няма да свърши и... хопала.
Вижте, госпожо...
Наблюдавахме те, Сам.
Това, което направи, щетите, които причини...
архангерлите, левиатаните, Тъмата,
и сега, ами,...
старейшината реши, че стига толкова.
Искам да кажа, нека погледнем истината в очите, Сам.
Ти си просто един самозабравил се ловец,
играеш си с неща, които не разбираш,
и правиш повече зло, отколкото добро.
А къде е Дийн?
Мъртъв е.
Чуйте сега, госпожо.
Не знам, коя, по дяволите, сте,
- нито какво, по дяволите, искате... - Спри.
Пусни пистолета.
Казах, спри.
И двамата знаем, че няма да дръпнеш спусъка.
Изстрел.
Хайде де!
Къде, по дяволите, се намирам?
Помощ!
Помогнете!
Мамо?
== sync, corrected by elderman == @elder_man