Не сме единствените ловци на земята.
Ловци. Самото доверие.
Виж сега, нагледал съм се на чудовища.
И то истински чудовища,
зли чудовища.
Ах, Луцифер.
Скъпи племеннико, божичко, как си се променил.
Смятам, че ние двамата трябва да си поговорим надълго и нашироко.
Ъх!
Може да си единственото от всички създания,
за което Го е грижа, единственото,
може да го накара най-накрая да се яви.
Е, случи се най-накрая.
Кое? Не са те оставяли след часовете тази седмица?
Аз и Джаки, целунахме се.
Добре де, може ли да не ми споменаваш за него всеки две минути?
"Мислиш ли, че ме харесва?"
" Джаки ме погледна. М-м-мисля, че ме погледна."
Той определено ме харесва.
Джеси, нали знаеш, че трябва да внимаваш?
- Не съм идиот. - Да, знам,
но не става дума само за Нед и Чарли, и онези кретени,
дето ще те смажат от бой.
Всички в това градче и в училище...
те няма да те оставят намира.
Добре де.
Иска ми се вече да сме заминали.
Защо не излъжеш,че си на 18 и не вземеш фалшива лична карта?
В Калифорния е скъпо, ясно?
Трябва да спестим още пари.
Можеш да си продадеш сбирката.
Ще го направя. Когато стане време.
Мога да взема поне 900 за петте цента с бизона.
И още 400 за двойния орел.
Това е доста.
Виж сега, Джесс...
Щом навърша 18, обещавам ти,
ще се махнем оттук, ясно?
- Мога ли да я видя? - Аха.
Хайде.Ето.
Да го хванем това ранно сутрешно кълване, нали така?
Задръж. Трябва да пусна една вода.
Мати?
Джеси! Ох!
Мати!
Джеси! Ох!
Джеси! Джеси!
Ох!
Мати!
Мати! Мати!
Мати!
♪ Свръхестествено 11x19 ♪ Бръмчилата
== sync, corrected by elderman == @elder_man
Човече, ти въобще шавал ли си от снощи?
Спането е новото пушене.
Какво? Не, не е.
Седенето. Седенето е днешното пушене.
Това не може да е истина.
Дийн, ще го открием тоя Кас, ясно? По-силен е, отколкото изглежда.
Знаеш ли, рискувахме с Кас, и сега е в ръцете на Амара.
Не без причина, а значи, той още е жив.
Бил съм до Амара.
Тя има зъб на големците - Господ, Луцифер.
Дребните риби, даже ангел като Кас,
дори не ги брои.
и ако това ще засегне Луцифер,
няма да се замисли да убие Кас.
Мина цяла седмица. Все още нямаме никаква следа.
Мислиш, че не знам ли?
Тогава...
Тогава се връщаме пак там.
Пак се хващаме на работа. Не спираме. Продължаваме да работим.
Даваме си почивка с Кас. Налага се. Това си е... карма си е.
Знаеш ли, напоследък кармата все ни изритва право в зъбите.
Аха.
Тогава...
...да и отговорим със същото.
Ето. Виж това.
Либи Штраус.
Изчезнала край Гънисън, Колорадо.
А приятелката й твърди, че я отмъкнало
мутирало същество със зелени очи.
Демон?
И аз така мислех, но става все по-интересно.
Приятелката ги подгонила и открила Либи,
но тя вече не била Либи,
защото също станала зеленоок мутант.
- Демон си сменя опаковката? - Има само един начин да разберем.
Колко изчезнали имате?
Шестима, всички през последните 48 часа.
Изчезваха един по един.
Добре, да започнем с Либи Штраус.
Разбрах, че тя не е от този град.
Тя и приятелката й са дошли на гости от Тъксън.
Либи първа беше обявена за изчезнала.
Но всички останали са местни?
- Всчики са оттук. - Имате ли някаква следа?
Единственият ми очевидец е нейната приятелката
Не особено надежден източник.
И защо така?
Тя и Либи точно са доизкарвали
обиколката си за дегустация на канабис.
когато я разпитвах, момичето още беше напушено.
Трип - пътуване.
Да са се случвали такива странни работи тук и преди?
Преди 27 години.
Изчезнали са почти дузина местни жители.
А преди още 27 години са изчезнали други осем.
Всичките за също толкова време? Около два дни?
И по същото време на годината.
Колко назад във времето стигат тези изчезвания?
Това е. Градът е основан през 50-те.
Било е само девствена гора, докато не са открили въглища.
Тогава как хората обясняват изчезването?
Ами най-вече никак.
Хората в този град идват и си отиват.
Аз самата съм тук само от две години.
Има някои кореняци със свои теории.
например?
Градът е построен върху старо индианско гробище.
Горският народ е бесен, защото сме му откраднали въглищата.
А вашата теория каква е?
Градчето ни е малко.
На хората им доскучава, идва им до гуша и се махат.
Щом двама-трима напуснат, става като при бягство от затвора.
Насърчава останалите.
На 27 години, като по часовник?
Честно казано, сега мисля за
изчезналите, които са ми на главата в момента.
Можете да хвърлите поглед на делата,
да разпитате свидетелите.
Аз имам да успокоявам паникьосани местни жители.
Ясно. Разбира се.
Какво, по дяволите, става тук?
Понятие си нямам.
Каквото и да е, вече се е настанило тук.
Или отново се връща за поредната порция.
Добре, аз отивам да прегледам отчетите
по другите изчезнали.
О...
Значи, за мен остава девойката Мери Джейн.
Ще кажете,че съм имала халюцинации.
Че тревата е била друсана с ангелски прах.
Всичко е наред, Кори... просто ми кажи, какво си спомняш.
И не го спестявай, защото е твърде странно или откачено.
Това, което отвлече Либи,
беше голо и белезникаво.
Освен очите.
Господ ми е свидетел, за миг те блеснаха в зелено.
И то нямаше косми. Никъде.
Имаше фигура на мъж.
Или пък на жена?
Мъж ли беше, или жена?
То нямаше...
- Пенис? - Нямаше нищо.
Какво, искаш да кажеш, че му липсваха матракулките?
Напълно.
Добре, а...
да си спомняш още нещо необичайно?
Звуци? Миризми?
Звук със сигурност.
Когато намерих Либи,
тя просто стоеше там...
тресеше се и трепереше.
Беше ужасяващо.
Либи?
Какво стана?
Това не беше Либи.
Не знам какво беше.
Бръмченето... от тялото й ли се чуваше?
Чухме същия звук
точно преди онова нещо да ни се нахвърли.
Зелени очи, бръмчене.
Тревата сама по себе си не докарва такива сюжети.
Нали така, Сам?
Човече, бях на 18.
- Грешник такъв. - Това беше в колежа.
Може пък изобщо да е било чубрица.
- Бунтовник такъв. - Ти си кретен.
Виж сега, и аз нищо не нося.
Нищо за безпишковеца или зеленоокия треперушко.
Значи, решаваме,че безпишковецът е превърнал Либи?
Задръж сега.
Няма да го наричаме "безпишковец", нали?
Ами...
Човече, това си е падение, дори и за нас.
Добре де, нещо е станало. Тия очи, бръмченето.
Да, знам, че си прав. Не може да е съвпадение.
Ето, открих това.
Тукашният шериф през 89, Кохран.
Това са бележките му. Не се споменава бръмчене.
Но изглежда е открил някого от изчезналите,
а после бележките му внезапно прекъсват.
И той ли отпрашва оттук?
Не. Остава си шериф още няколко месеца.
Пенсионира се и изчезва от хоризонта.
Поразпитах в участъка, но оттогава са се сменили още няколко.
- Значи... - Нищо ли?
Диспечерката смята, че е заминал за Флорида,
но това е задънена улица.
- Като този случай. - Аха.
Я чакай.
Повечето от очевидците през 89-а и 62-а
са починали или са напуснали града,
но изглежда е останал един въздържал се от случая през 89-а.
Ета Фрейзър.
Да си поговорим с Ета.
Мъжът ви е бил един от изчезналите
през 1989.
О, вторият ми мъж. Тъй да се каже.
Пит се задържа тук само няколко месеца.
Значи си е тръгнал доброволно?
О.
Пит доброволстваше из целия град.
Точно преди да изчезне,
са го видели да прекарва две различни жени пред хора,
на два пъти.
Искате да кажете, че са го видяли по време на акт?
Вие какво разбирате под "прекарва"?
Пит никога не е обичал демонстрациите,
но изглежда Дорис Каген и Мисси Петерсен
са събудили нереза в него.
Дорис и Мелиса... Миси...
изчезнаха същата година.
О да. Колко изненадващо.
Ипотеката си залагам, че Пит е зачезнал с някоя от тях.
Но сте го обявили за изчезнал.
Ами не се беше прибирал от три дни.
Мислех,че лежи мъртъв в някоя канавка.
За жената не знаехме още дълго след това.
Това...
Това власат пелин ли е?
Да, вие май си разбирате от билки.
Готвите се да отпътувате?
Да. Отивам при сестра ми за няколко седмици.
Някакви причини за това?
Взех да се замислям, какво всъщност е това навън.
Ще се изненадате, какви безумия сме чували.
Ами...
когато Пит изчезна и разбрахме за жената,
баба ми каза, че са го "емнали бръмчилата".
Според нея,
веднъж на поколение, около пролетното равноденствие,
хората в градчето започвали да откачат,
устройвали оргии, чифтосвали се по горите.
След което изчезвали и никой повече не чувал за тях.
Е, това определено става като обяснение за Пит.
Никога не съм вярвала особено в това, което казваше, но...
хората отново изчезват.
Тя винаги казваше: "кади с пелин за защита".
А защо ги е наричала "бръмчилата"?
О, с тази дума баба
описваше звука, идещ от гората,
когато там имаше оргии.
Нещо като бръмчене и потропване.
Баба ви споменавала ли е нещо за зелени очи?
О, да.
Баба казваше, че като те емнат бръмчилата,
те изгаря такава похот,
че очите ти сияят като изумруди.
Ами...
- Значи, имаме пролетно равноденствие. - Което беше вчера.
Оргии и бръмнали зеленооки изроди.
- Звучи ми като луд купон. - Добре, да вземем каса бира.
Само една?
Както и да е. Да се захващаме с четене.
Не бъди пъзльо. Оттук е по-бързо.
И смърди на пикня, но какво толкова.
Охо!
Давай!
Ние хукнахме, а после още един със зелени очи
изкочи направо от нищото.
Беше треньорът Холистър.
Грант Холистър?
Той ни нападна.
Имаше такива едни остри зъби.
Заби ги в Клиф.
Чувах го, как крещи, но ... избягах.
Той уби Клиф.
Случайно да си разпознала двойката?
Беше един от братята на Дийвър...
оня, високия, и мис Лимоски.
Сигурна ли си?
Видя ли още някого?
Не видях лицата им, но съм сигурна,
че имаше още от тях в пресечката, точно зад двойката.
Виждах ги, как се движат наоколо.
Ами двойката, дето... дето ...го правеше,
приличаше ли ти на нещо... като оргия?
Никога не съм... виждала оргия.
- Не си ли? - Стига толкова.
Ще ни извиниш ли за момент.
Имам мъртво хлапе с липсващо парче от врата,
а всички разпознати от момичето са в неизвестност.
Бяха в неизвестност.
Аха, а сега правят секс един с друг.
На това отгоре.
Като не споменаваме това, че Роб-пожарникаря
се чука с библиотекарката,
а аз съм приятелка с бременната му жена,
вече имам двама свидетели, които казват, че са видяли ... какво?
Просто не знам. Извънземни? Които нападат хора.
Да.
Какво е това? Секс-стимулатор тръгнал на зле?
Честно да ви кажа, това е нещо ново за нас.
Трябва да се свържа със семействата.
Добре.
Значи, имаме подтвърдено оргийско поведение.
- Аха, точно като при мъжа на Ета. - И какво, бръмчилата ли са?
Трябва да отидем да проверим местопрестъплението.
Агент Луис. Леко, леко. Хей.
Кори, успокой се.
Къде по-точно?
Добре, тръгвам.
Девойката Меро Джейн здравата е истерясала.
Каза, че току-що видяла приятелката си да броди из гората.
Била твърде уплашена, за да я последва, тъй че...
Ти тръгвай, аз поемам пресечката.
Чудесно.
Либи?
Ей, Либи, сума ти хора те търсят.
Ъх!
Ранен ли си?
Не, Аз -- Аз -- Добре съм. Благодаря.
Джеси, мисля, че вече е мъртво.
Просто се подсигурявам.
Кои, по дяволите, сте вие?
Няма да ни повярваш.
Та от колко време ловувате?
Заедно ли? Почти седем години.
И сме чували за Уинчестър,
но чухме също така, че си се гътнал преди няколко години.
А, това е дълга и много грозна история.
- Здравей. - Здрасти, Сам. Джеси и Цезар.
Вие, момчета, сте ловци, нали така?
- Аха. - Изненадан съм, че не сме се срещали.
Ами, стоим си най-вече в Мексико.
Понякога правим някой удар и в Тексас.
Супер. А, между другото, в пресечката нямаше нищо.
Благодаря.
Имате ли представа, какво точно ловуваме?
Наричат се Бисаан.
Един вид духове-цикади.
Не можахме да открием никакви легенди за тях.
Рядко се срещат, поне в Америка.
Хората смятат, че произхождат от Малайзия,
от тамошните гори.
И какво правят тук?
Това, което винаги правят.
На всеки 27 години изпълзяват из-под земята,
и няколко дни се чифтосват като луди.
Това поколение измира,
и целият цикъл се завърта отново и отново.
Значи се размножават?
Но ние... ние тук си имаме работа с местните жители.
В смисъл, те не са изпълзяли от някоя дупка преди няколко дни.
На повърхността излиза ето това.
Тези същества не могат да се размножават сами,
затова взимат човешко тяло за да свършат работата.
Проникват чрез устата.
като рак-отшелник, който влиза в черупка.
Само че тях не ги интересува, че черупката не е празна.
Е, това обяснява безпишковците.
- Ами бръмченето? - Така си общуват.
Това е зов за чифтосване.
И ти, ъ...
ги убиваш, като им отсичаш главите, видях.
Изглежда върши работа.
Откъде вие, момчета,знаете толкова много за тези същества?
Едно от тях отвлече брат ми преди 27 години.
Съжалявам да го чуя.
Дълги години чаках,
да мога да се върна и да използвам този шанс срещу тях.
Тъй че, надявам се да ме разберете,
като ви помоля да ми отстъпите този случай на мен.
Добре, защо не ни кажете, къде бяхте досега?
В гората, където е купона,
търсим дупката им и ви отърваме кожите.
Какво има?
Ами, една от причините да се крием сред дърветната,
е че Джеси мрази града и всички негови жители.
Защото са безполезни и невежи.
Не ми повярваха преди 27 години,
няма да започнат да ми вярват сега.
Тъпо е да не провериш следите в града.
Ей, никой не те спира да си поприказваш
с целия куп бели хора.
Ха, момчета, дърлите се съвсем като братя.
Съвсем като нас.
Ами...
по-скоро като отдавна женена двойка.
Това е...
О. Така ли...
Да. Добре. Това е...
И как е? Да се задомиш с ловец?
Смрадливо, мръсно.
Двойно повече притеснение, че някой от вас ще го пречукат.
Ха.
Джеси, ти си оттук.
Знаеш ли нещо за шериф Кохран,
кой работеше по случая от 89-та?
Този кучи син беше некомпетентен.
Затвори се вкъщи преди години.
Знаеш ли, къде се намира?
Подви опашка,
избяга в планините няколко градчета по-нататък.
Живее като отшелник.
Можеш ли да ни заведеш там?
Изглежда, скърби по някой от изчезналите.
Трябва да намерим дупката им, Джес.
Обикаляме гората от два дни.
Там са. Видя следите.
Мога да продължа търсенето и сам.
На път сме да изгубим.
Защо да не дойда с теб?
Ще започнем оттук, където бях нападнат.
Добре.
Колко време имаме, преди тези същества да изчезнат?
Трябва да открием дупката им до довечера.
До утре Бисаан ще са под земята, умиращи.
Няма да можем да ги открием, нито тях, нито яйцата им.
И Джеси ще чака още 27 години.
Е, сега сме четирима.
Ще им светим маслото на тези кучи синове.
Аха. Ако не го направим, това ще го довърши.
Тежко е да гледаш, как някой се измъчва така, нали?
Аха.
Никога не съм имал брат, нито сестра,
но пак и пак го наблюдавам,
когато някой изгуби другиго, докато са деца.
Така и не заздравява.
Не, никога.
И си е чиста лудост,
ти колко ловци си видял досега
да си отмъстят окончателно?
- Малко. - Да. Аз също.
И те така и не се оправят, нали?
Не, предполагам, че не.
Но все пак ще трябва да му помогнеш да си отмъсти.
Препъвах се наоколо в търсене на Мати,
десет, двайсет минути.
Треперех и бях изпаднал в паника.
Казах си, че трябва да се стегна и да го намеря,
и го направих.
Тези втренчени в мен зелени очи.
Не беше човек.
Избягах, без да се обръщам.
И повече не го видя?
Всички в града, включително и майка ми,
смятаха, че някой перверзник го е отвлякъл.
Тя се съсипваше от плач.
Защо не си спомням, как изглеждаше този човек?
Защо съм си измислил тази лъжа?
- Още ли живее тук? - Премести се веднага, щом и се удаде.
Все още си мисли, че е трябвало да направя нещо.
Да го спася. Всички така мислеха.
Не са могли да приемат, че брат ти
е бил отвлечен от чудовище, а?
Доста неща не можеха да приемат.
Но Мати можеше.
Той беше страхотен брат.
Ох!
- Наред ли си? - Дръж го!
Не ми пука, дали си от ФБР или не.
Случи се преди 30 години. Нищичко не помня.
Освен, че така и не ги намерихме.
Аха, и един от тях беше момче на шестнайсет,
и това беше брат ми.
Много народ изгуби близки през онази година.
А ти не помогна на нито един от тях, нали?
Джеси...
Господин Кохран...
тук сме, защото изчезнаха още хора.
При същите обстоятелства.
Не.
Не, всичко беше приключило.
Всичко приключи.
Цезар?
Изгуби ли го?
Не. Не, проследих го. Видях къде отива.
Намерих дупката.
Слава богу.
Мисля, че точно затова те нападна.
Отбраняваше.
- Какво? - Женските, дупката.
О, има логика. Вече трябва да са снесли яйцата.
Ще се оправиш ли?
Аха. Накъде отиваме?
- Пеша ще е. - Няма страшно.
Опитах да се обадя на Сам. Няма обхват.
Мислиш ли, че цялото котило ще е там?
- Ако имаме късмет. - Да вървим.
Добре.
Добре, ето какво ще ти кажа.
Остави ми визитката си,
и ако нещо си спомня, ще ти се обадя.
Мистър кохран, вие нямате телефон.
Вижте, не искаме кой знае какво.
Моля ви, просто ни разкажете, каквото знаете.
Не можах да ги открия.
Вината е моя.
Така и не се оправих.
Аз... Аз...
Купих това кътче от рая и тук намерих покой.
Пожелавам ви по-голям късмет.
Джо... моля те.
Бях на дванайсет, когато отвлякоха брат ми.
Така и не успях да преодолея загубата от този ден.
Единствения човек, когото обичах повече от всичко на този свят.
Така. Няма да повтарям. Време е да си вървите.
Вижте, известно ни е, какво е отвлякло брата на Джеси,
и какво е отвличало жителите на градчето тогава и сега.
Знаете ли, тогава Джеси е бил само едно дете,
но е казвал истината.
Това, което е отвлякло онези хора, не е било човек.
Откъде знаете?
Това ни е работата.
Днес идях едно от тези същества.
Знаех си, че тя е нещо различно.
Не знаех какво.
Проследих едно от тях тогава, през 89-а.
Беше болно и умираше.
Аз...
Аз го проследих до неговото... неговата бърлога, предполагам.
Дъщеря ми беше там.
Няколко дни преди това тя замина, върна се в колежа.
Аз...
Не знам, какво е станало.
Но тя беше една от тях.
Я чакай. Ти така и не съобщи за изчезването й.
Знаех, къде е.
Всички изчезнали хора... се търкаляхя мъртви наоколо.
Мисля, че тя и другото същество ги бяха убили.
Опитах се...
Опитах се да говоря с нея,
но тя ме нападна като побеснял вълк.
Зъби като шипове.
Убих я.
Кучи син. Знаел си през цялото време.
Знаел си, къде са, докато всички останали са страдали.
Аз също страдах!
Джеси. Ей, ей. Задръж. Недей.
Мислиш ли, че някой щеше да ми повярва?! Чудовища?
Каза ми, че си измислям!
Можехме да им кажем заедно, да открием онези същества.
Те вече умираха.
Всички изчезнали вече бяха мъртви.
Не.
Не искаше да кажеш, че детето ти е било едно от тях...
било е чудовище, и че ти...
- Хей! - ... си я убил.
- Джеси. - Ти си я убил.
Джеси, престани. Спри.
Какво си направил?
Какво, просто я изтри от живота си?
Престори се, че просто е заминала някъде?
Да, най-добре беше да го покрием.
Всичко.
Просто оставихме хората от градчето да си мислят,
че любимите им хора са отпътували към един
друг, по-добър живот.
Къде беше тя? Къде я намери?
Край Тейлър крийк.
Старата мина на Донъли.
Хайде.
Ох!
Ъх!
Ох!
Ох.
Мразя да си изтървам мачетето.
Аха. Да не можеш да се включиш, когато поискаш.
Що за място е това?
Това е родилно - тире - метростанция.
Тази дупка -- Мисля, че е тунел.
Най-накрая излиза на повърхността.
Майките са вече мъртви.
Мъжките не са защитавали тях. Пазели са яйцата.
Трябва с години да зреят вътре, преди да се излюпят.
Аха. Е, тези тук няма да го направят.
В колата имам туба бензин.
Ще я домъкна тук.
Момчета, открихте ли им дупката ?
- Къде са те? - Вътре в мината.
Не се тревожи. Вече няма да излизат.
Трябва само да се погрижим за яйцата.
Добре ли си?
Да, по дяволите. Свърши се най-накрая.
Искаш ли да ги довършиш?
Нека му дадем малко време.
О, боже.
Здравей, братко.
Открихме Мати.
О, господи.
Божичко.
Ще го погребем подобаващо.
Ами останалите?
Не се притеснявай. Ние...
ние ще се погрижим за тях.
Знаеш ли...
когато ти и татко вече ме оставяхте за да отидете на лов,
и аз... и не ми се обаждахте известно време, аз...
всеки път бях сигурен, че някой вампир, или ругару,
или каквото си избереш...
Всеки път решавах, че някое от тях най-накрая ви е докопало.
Опитвах се да мисля за това, какво да правя по-нататък,
знаеш, за следващата стъпка.
Чувствах се направо изгубен.
Ние обаче всеки път се връщахме.
Да.
А погледни Джеси. Справи се благополучно.
Добър отбор са.
Така е.
Мислех си,
може би ще ни ударят едно рамо с Амара.
Нали разбираш, и със Кас.
Друг поглед върху нещата.
И допълнителни мускули ще ни потрябват.
Аха.
Направи го.
Заедно го направихме.
Благодаря ти.
Добре е, че го имахте
- тоя пожарогасител. - За момент си помислих,
че цялата мина ще избухне в пламъци.
Аха, много ти хареса.
Като всичките 27 рождени дни и коледи
наведнъж, в една огнена топка.
Страхотно ведър си
за човек, прекарал половината нощ в пещера.
Това е, защото имахме уговорка.
Когато приключим с този лов и сме ги хванали,
- шапка на тояга.
Отлично.
Освен ако не трябва да ви отърваваме кожите.
Не.
Не, всичко ни е наред.
Та как изглежда свободата?
Симпатично малко имотче в Ню Мексико.
Изплащаме я от години.
А сме стъпвали там само колко... два пъти?
Ще отглеждаме коне.
Ако пък не ни потръгне, Джеси е работил в Бърза помощ.
О, и сега аз ли ще те издържам?
Време е да започнем истински живот.
Не можа да го направиш, нали?
Стори ми се несправедливо.
Аха.
Разбирам те.
Двама ловци, стигнали до финала?
Аха, и въобще не повдигай тази тема.
== sync, corrected by elderman == @elder_man