Досега в "Хейвън" ...
- Здравей, гълъбче. - Кроатон.
Защо не "татко"?
Изглежда, че имаме доста за наваксване.
Това, което са сторили на теб - да те превърнат в контролера на Плевнята..
Може ли да стане и с мен?
Винс? Какво си направил?
Каквото трябваше.
Това е Бедата на Холоуей,
с която човек се слива със сграда.
Опитваш се да говориш с мен ли?
Това е Лавърн.
С кого говоря в момента? Дюк?
Не.
Това съм аз.
Кроатон е в главата ти.
Можеш да го изгониш от там.
Не му позволявай да те контролира.
Татко?
Трябва да те науча на нещо.
Можеш да контролираш Бедите, които взимаш от хората?
Те са дарби, а в правилните ръце,
с тях може да се постигне всичко.
Аз те създадох.
Заради всичките пъти, в които ме караше да убивам за теб,
погледни в какво се превърнах, в какво ме превърна.
Взех закуска от вендинг машината.
Кажи ми, че си поправил бутонът P3,
и че в ръката си имаш "Бейби Рут."
- Съжалявам. - Ах.
Гранола.
Сега Лавърн контролира вендинг машината.
Пуска само здравословни неща.
Малко здравословна храна няма да навреди.
Как се справяш?
Сигурно си изтощена.
Кроатон ме заключи в детска стая
и каза, че ще помогне на приятелите ми, ще ги направи щастливи.
Беше по-плашещо от директна закана.
Звучи ужасяващо.
Съжалявам.
Той е различен от това, което очаквах.
Толкова много болка.
Той наистина смята, че постъпва правилно.
Като те кара да му помагаш да дава Беди на хората.
Повече от това е.
Той е баща, който иска да си върне дъщерята.
Но ти не си неговата дъщеря.
Бара беше. А тя е мъртва.
Но когато ме погледне, той вижда нея.
Ето защо трябва да оправим нещата,
да построим Плевнята и да върнем това чудовище обратно в Празнината.
Винс измисли ли нещо вече?
Не, още не.
Дуайт работи с него по въпроса.
Крие го на сигурно място за всеки случай...
В случай, че Дюк го погне.
Някой виждал ли го е откакто той взе списъка с хората с Беди?
Не.
Ако Кроатон се добере до тези Беди,
той ще ги използва срещу нас.
Няма да има тази възможност.
Ще върнем Дюк.
Виктор Кърби.
Познавах леля ти.
Тя също можеше да вижда бъдещето.
Докоснеше ли някой...
Ванеса знаеше как точно ще умре.
Какво искаш?
Бедата ти.
Но защо?
Тя е ужасна.
Не и за Кроатон.
Той може да я превърне в сила,
ще я използва за да покаже на дъщеря си
колко невероятно може да е бъдещето
ако тя го последва.
Моля те недей.
Изглеждаш притеснен,Кърби.
Не знаеш ли какво ще стане?
Не си ли видял какъв ще е краят ти?
Опитах се,
но мога да виждам само смъртта на другите хора,не моята.
Ако я беше видял,
щеше да изглежда така.
Знам как ще свършиш ти,Крокър.
Мога да го видя.
Както Ванеса го направи.
Вече не съм същия човек.
Sync and corrections by btsix www.addic7ed.com
Винс каза,че няма нищо в новата си програма
което да поправи ядрото на Етера.
От това се боях. Как се справя той?
Каза,че се чувства както обикновено,
но е странно.
Все пак се превърна в духовен кристал.
Щях да се почувствам по-добре, ако знаех къде си го скрил.
Можеш да ми вярваш Нейтън.
Разбира се,че мога.
Продължавай да работиш с Винс.
Ще опитаме да измислим начин да поправим ядрото.
Ще ти се обадя ако изникне нещо.
Защо не искаш да им кажеш за Лизи?
Защото се боиш,че ще я отведат?
Искам да знам какво е тя.
Създание на Етера може би...
Като онези,които Уилям създаде?
Или продукт на Беда?
Възкресяваща беда.
Не мислиш ли, че може наистина да е Лизи?
Не.Дъщеря ми е мъртва.
Това е Дюк. Той е отвън.
Тате,какво има?
Нищо,миличко.Всичко е наред.
Той защо стои там?
Какво чака?
Добре, искам да изведеш Лизи през задното стълбище.
Ако Дюк влезе, искам и двамата да бягате.
Ами ти?
Ще ви спечеля малко време.
Няколко минути.
Не можеш да се изправиш срещу него.
Не мога да му позволя да ви хване.
Може да е тук заради Лизи.
Моля те.
Лизи,искам да отидеш с чичо Винс,ок?
Не,искам да остана тук с теб.
Мила,това е игра.
Ти и Винс се скрийте
и да видим колко време ще ми е нужно за да ви открия.
О,обичам криеница.
Добре,брой обратно от 100, и ние ще се скрием.
Хайде,знам добро място за криене.
100,99...
98...
97...
О, намушкан е в гърдите.
Изглежда че Дюк се е развихрил.
Горкият Виктор,нямаше шанс.
Както и да е,трябва да тръгвам.
Стажанта гледа бебето Арън,
и продължава да му дава ябълков сок.
Мислите,че Кроатоан е труден, опитайте да се справите с бебе.
Вики.
Вики все още има бедата за скициране.
Може би, ако нарисува ядрото на етера
тя ще успее да го съедини отново.
- Ще го направи цяло. - Струва си да опитаме.
Ще се срещнем с нея на гарата.
Кроатоан.
Ти трябва да си Нейтън.
"Задаващият после въпроси" човек.
- Вече те харесвам. - Копеле...
Нейтън,Бедите които задържа... Не можем да го нараним.
Умна, практична.
Това е моето момиче.
И права както винаги.
Удари ме и всичките ти органи ще се втечнят.
Беда, която си взех от местен.
Защо Дюк уби Кърби? За да вземе Бедата му?
Събирането на Беди е това, за което съм го създал.
За да можеш да ги вземеш и да ги използваш за твоето отмъщение?
Не,ще създадеш тези Беди.
О,тези са за мое лично ползване.
Значи си тук
да се убедиш, че Дюк си кара по график?
Не, не, Дюк се справя чудесно.
Тук съм за да говоря с теб,Нейтън.
Ти си късметлия.
От разговорите ми с моята дъщеря,
мога да кажа,че много те обича.
И е готова на всичко за да си щастлив.
А такова нещо трудно се намира.
Остави Нейтън намира.
Както ти обещах,тук съм за да му помогна.
Нейтън,
ами ако мога да ти предложа нов живот, далеч от тук,
животът,който винаги си искал с жената,която обичаш?
Одри.
Ето я,Нейтън.
Всичко,което някога си искал.
И я давам на теб.
Искаш да ми дадеш копие на Одри?
Такава, обичаща те с цялото си сърце.
Ще ви отведа отвъд мъглата
и ще ви дам нов живот, далеч от тук.
Никой от вас няма да си спомня Хейвън.
Нейтън,предлагам ти ново начало.
Защо?
Защо ще правиш това?
О, гълъбче,
Това, което се задава...
Ще бъде толкова прекрасно време за нас.
Не трябва да се притесняваш Нейтън.
Ще видиш, че ще се погрижа той да бъде щастлив.
Мислиш,че това копие може да ме направи щастлив?
Уверявам те, че никога няма да разбереш
или да откриеш разликата.
Ами,щом е толкова перфектна,
защо не я запазиш за себе си?
Казах, че ти няма да усетиш разликата.
Аз съм неин баща и ще я разпозная.
Мислиш,че ще зарежа Одри
за някаква илюзия?
Аз принадлежа на Хейвън, заедно с Одри и ще те победим.
Какво искаш Дюк?
Въпроса е ти какво искаш Дуайт?
В момента искам да те убия, защото ти уби приятелите ми
и ни предаде на Кроатон.
Страхувам се,че това няма да стане.
Имаш и друга възможност,
като например да отгледаш дъщеря си?
Дъщеря ми е мъртва.
Не.Тя е там.
-Това не е Лизи. -Сигурен ли си?
Кроатон използва много специална Беда, за да я върне.
Трябва наистина да те харесва.
Сигурно. Защо те е изпратил тук, Дюк?
Какво иска Кроатоан?
Контролния кристал.
Какво го кара да мисли,че е у мен?
Той знае,че е у теб.
Кристалът не е тук.
Тогава отиди и го вземи.
Предай го на Кроатоан и той ще ти позволи да задържиш Лизи.
Мислех,че ме познаваш по-добре Дюк.
Тогава той ще дойде за нея.
Или ще изпрати мен.
Къде е Лизи?
Горе.
Какво иска Дюк?
Каза, че Лизи е един вид подарък от Кроатоан,
пример за неговата сила.
Ще ти позволи да я задържиш?
Дори не съм сигурен,че това е тя.
Искам да кажа,стига де,Винс,не може наистина да е моята дъщеря.
Виждам как я гледаш Дуайт.
И не само това дете.
Част от теб се върна към живота.
Да загубя Лизи...
гледайки как куршумите минават през нея,все едно умирах.
Дълго време исках да умра.
Мислих,че всичко е свършило.
Знам.
Страхувах се за теб.
Отне ми толкова време да изпълзя от тази дупка.
Не мога да мина през това пак.
Знам.
И до този ден се чувствах отговорен.
Поведох Пазителите.
Те бяха под мое ръководство, когато застреляха Лизи.
Тогава не бях способен да го направя по правилния начин.
Никога не бих могъл.
Ужасно иронично, е че Кроатон може.
Не мога да повярвам, че въвлече стажант във всичко това.
Ами, ако Кроатон разбере,
че тя ти помага и изпрати Дюк след нея?
Ако бедата ми може да го поправи,
знаеш, че трябва да опита, Глория.
Да, ами, не означава, че трябва да ми харесва.
Наистина е добро, Вики.
Когато приключа, ако го подгънем тук,
пукнатината в центъра би трябвало да се затвори.
И тогава ще го дадем на Винс,
и най- накрая ще можем да построим нова Плевня.
Ще се отървем от Кроатон.
Камък, хартия, ножица.
Придържай се към хартията, хлапе.
Няма да могат да го предвидят.
Имаме още няколко работещи камери.
Периметъра изглежда добре.
Нейтън.
Ние...
Мисля,че може да се наложи да поговорим за нещо.
Ах.
Не те напускам.
Офертата на Кроатон трябва да е била малко...
изкушаваща.
Питаш ме, дали ако искам това да свърши,
да живея зад някаква си бяла ограда,
и да осиновя бездомно куче?
Разбира се, че искам.
Но аз искам това с истинската Одри Паркър,
не с някакво копие.
Дори няма да си спомняш, че тя не е истинска.
Как да твърдя, че те обичам,
ако най- малкото не ти дам този шанс?
Молбата ти да го обмисля е точната
причина защо никога не бих могъл.
Вики е почти готова със сърцевината.
Ще победим Кроатон, спасяваме Дюк,
и си връщаме живота.
Да.
Лавърн,имаш ли нещо?
Дюк.
Излез,излез,
където и да си.
Накъде избягаха,Лавърн?
Можеш да си играеш игричките.
Ще взема това за което съм тук.
Вики,ти беше много,много заета.
Още загрявам Нейтън.
Добре,какво правим сега?
Ами,не можем да останем тук.
Защо? На 3 стъпки сме над лавата.
Трябва да спасим принцесата преди дракона да стигне до нея.
Мислех,че ти си принцесата.
Не,глупчо,аз съм Лизи Лъвското сърце,
а ти си Дуайт Безстрашния.
Така си играем винаги.
Вярно.Вярно.Добре.
Ами, имаме нужда от мост.
- За сега нищо. - Дръж се.
Успяхме.Спасихме ли принцесата?
Да, но ти си потопи краката.
Ох.
Проклятие.
Мина време. Малко съм позабравил.
Тате,играхме миналата седмица.
Лизи...
Беше много забавно.
Има мляко и сладки в кухнята.
Мисля,че си ги заслужихме.
Тя няма представа че умря.
Не,но помни всичко друго.
Дори се нарече Лизи Лъвското сърце.
Как може да знае това?
Забелязал ли си нещо различно в нея?
Още не.Но скадките...
-Сладките са тест. -Тест?
Означаваха нещо за нея, откакто майка й почина.
Заредих кухнята с десет вида сладки.
Ако това е моята дъщеря,
би трябвало да донесе два вида... любимите й и най- малко любимите,
и ще бъдат подредени в чинията във формата на цвете.
О.
Мляко и сладки,господин Тийгс.
Каква учтива млада дама.
Благодаря ти Лизи.
Как върви, Вики?
- Почти съм готова. - Побързай.
Лавърн може би е способна да премести тази стена, за да ни скрие,
Но Дюк няма как да заблудим за дълго.
Или изобщо.
Дюк познава това място като дланта на ръката си, горкото хлапе.
Приключих.
Добре.
Значи, ако го подгънем,
сърцевината би трябвало да се слее, нали?
-Нейтън. -Дюк.
Спри.
Не ме карай да стрелям.
Дюк.
Тръгвай.
Трябва да поправим сърцевината.
Лавърн,забави го.
Искам тази рисунка, Вики.
О, Исусе.
Дюк,моля те.Това не си ти.
О, това съм аз, но с подобрения.
Дюк, който познавам се изправя срещу хулигани като Кроатон.
Не искаш да нараниш Вики.
Трябваше да те убия, когато беше статуя.
Тръгвайте.
- Ядрото от етер. - Взех го.
Не.
Не си.
Ах.
Не.
Винаги ми е харесвала твоята Беда,Вики.
Нямам търпение да я изпробвам.
О,сега твой ред ли е?
Ще ми кажеш колко много означавам за теб?
Че сме семейство?
Не.
Не?
Стотици и стотици от твоите малки речи...
малките ти агънца от нашепващата беда.
Трябва да имаш нещо специално в торбата си с трикове за мен.
Няма да ти казвам това което вече знаеш,
че това което правиш е грешно.
Няма да се моля за животите ни,Дюк.
Не бъди толкова мелодраматична.
Кроатон те иска жива.
Нейтън също,засега.
Докато старата дама не ми се пречка,
ще взема художничката и се махам.
-Няма да ти позволя да убиеш Вики. -О,разбирам.
Позволяваш ми да убивам само, когато служа на твоите цели.
Е,вече не работя за теб.
Никога не си работил за нас.
Не,Дюк е прав.
Ние те използвахме.
Аз те използвах.
Когато разбрахме за проклятието на семейство Крокър,
какво могат да правят,
използвах това за да спра Бедите
защото това трябваше да направя.
Но не мислех как това ще те нарани,
как убиването на всички тези хора,как...
как ще те промени.
Нищо не се е променило.
Писано е така да се случи.
Не мисля.
Мисля, че се бориш със съдбата си.
И ако останеш сам, може дори и да победиш.
Но аз не го знам.
Появих се и те изпратих на този път.
И затова, наистина съжалявам.
Знам какво е чувството, Дюк, да се бориш да бъдеш човека,
който искаш да бъдеш, когато всички
ти казват да бъдеш друг.
Кроатоан мисли,че съм негова дъщеря.
Аз изглеждам като нея.
Звуча като нея.
Знаеш ли колко лесно би било просто да кажа,
"Разбира се,
радвам се да те видя, татко,"
и да спра да се страхувам?
Толкова се изморих.
Толкова се изморих да се боря със съдбата си.
Но не мога да се откажа.
Защото когато погледна в огледалото,
виждам само себе си.
Виждам личността която съм наистина.
Единствения човек който искам да бъда.
Кажи ми,Дюк,когато погледнеш в огледалото,
когато няма никой наоколо,
кой си ти?
Аз съм Дюк Крокър.
И просто искам да се върна назад и да бъда пират.
Да.
Време е да си изядеш фъстъченото масло.
Аз вече изядох моето.
Иък.
Може би не трябва да ядем сладките, които не харесваме.
Но ние винаги правим така.
Трябва да я изядеш.
Защо,Лизи?
Защо винаги ядеш сладки,които не харесваш.
Защото живота е такъв.
Понякога ти дава лоша сладка,
както когато ти пострада в Армията
или когато мама ни напусна.
Но ако се справиш с това,
хубавите сладки ще дойдат,нали?
Да,както ние все още сме заедно.
Както все още се имаме един друг.
Хей.
Добре дошла,хлапе.
Радвам се,че се върнах.
Знаех,че ще го победиш.
Мда,недостатъчно скоро.
Трябва да сме сигурни
че Кроатоан не е разбрал за теб.
Има ли някакъв начин
да можеш да използваш свързващата си беда, за да се махнеш от града?
Никъде не отивам.
Ще убия Кроатоан.
Не.Няма начин.
Няма да се доближаваш до него.
Нейтън,нещата които той ме накара да направя,
хората,които убих,приятелите,които нараних,
това,което сторих на двама ви... Той се опитва да ви раздели.
Знае,че сте по-силни заедно.
Моля те,трябва да ми позволиш да помогна.
Искам да постъпя правилно.
Ще го направиш.
Обещавам.
Но трябва да сме внимателни.
Ако Кроатоан се добере до някоя от Бедите ти...
Какво?Какво има?
Той знае.
Кроатоан знае.
Той ще ги вземе.Не мога да го спра.
Какво можем да направим?
Все трябва да има нещо,което да можем да направим.
Има.
Трябва да ме убиеш.
Трябва да ме убиеш.Сега.
Преди да е взел още.
Трябва да има друг начин.
Няма.
Дюк...
Когато един Крокър умре,
Бедите остават с него.
Ако умра,
Кроатоан няма да може да ги събере.
Не,Дюк.
Не мога.
Да,можеш,Нейтън,
Трябва да спасиш Хейвън, да спасиш Одри.
Не.Не по този начин.
Виж,мога да го направя сам,нали?
Мога да се кача на покрива и да скоча.
Но ако се нараня и освободя Бедите с кръвта ми,
ще умра за нищо.
Кроатоан ми отне всичко.
Трябва да си върна нещо.
Трябва да избера съдбата си.
Трябва да покажа на Кроатоан,че Дюк Крокър не е ничия кучка.
Така че моля те.
Моля те.
Хайде де,моля те.
Моля те.
Глория?
Не,съжалявам,Дюк.
Видя ли това?
Кой знае чия беше?
Нямаш представа за ужасните Беди
които са в мен.
Ако позволя на Кроатоан да ги вземе, той ще спечели.
Това не е моята съдба.
Това не съм аз.
Не.
Нейтън,моля те.
Не мога да го направя сам.
Няма време.
Знам.
Всичко ще е наред.
Нейтън.
Хей.
Дюк ще е добре,нали?
Обичаме те.
Ти си най-смелият когото познавам,
Дюк Крокър,ти винаги си бил.
Толкова много направихме заедно.
Толкова много не бихме могли да направим без теб.
Дължа ти толкова много.
Ще прекарам остатъка от живота си
в опити да се издължа.
О,Боже.
Толкова съжалявам.
Това в което Дюк се превърна не беше същността му.
Не,и на края,това ни спаси.
Може би всички в Хейвън.
Ще спре Кроатоан да вземе Бедите му.
Ядрото на Етера е унищожено.
Няма начин да се построи нова Плевня,
няма начин да спрем Бедите.
Дуайт,може просто да ми помогнеш
заведи го до камиона.
Ще го сложим в лед, докато не му дадем
подобаващо погребение в морето с Дженифър.
Той би харесал това.
Аха.
В морето.
Ще се поразходя.Връщам се след минута.
О,Дуайт,радвам се че дойде.
Това прави един от нас.
Трудно решение, сигурен съм.
Носиш ли кристала?
Кристала е безполезен.
Защо изобщо го искаш?
Безполезен за теб.
Мога да правя чудеса с технологиите.
Какво искаш да кажеш?
Тази стая е същата като онази, в която израстна дъщеря ми.
Планирам да направя точно копие на цялата къща.
Искаш да възстановиш къща?
Не къща,дом.
Когато Одри се присъедини към мен,
ще живеем тук заедно и ще бъдем семейство отново.
Без Шарлът разбира се.
Защото ти я уби.
Шарлът ме предаде.
Тя ме прогони.
После се опита да отрови Мара с лъжи.
След това я уби.
Мара беше зла.
Какъвто бащата,такава и дъщерята. Но Шарлът...
Шарлът беше добра в леглото.
Да, тя ставаше за това.
Знаеш ли Дуайт,
имаш късмета че в момента имам други притеснения.
Видя какво мога да правя с хората
които се опитват да вземат това, което е мое.
Така че...
кристала или Лизи?
Кое ще ми дадеш?
Наистина ли ще си тръгнеш?
Давам ти втори шанс с дъщеря ти,Дуайт.
Аз,повече от всеки друг,знам колко невероятно може да е това.
Наистина ли ще се откажеш от него?
Ще се върна след няколко часа.
С кристала.
Направи правилния избор,Дуайт.
Всички го направихме.
Благодаря,Лавърн.
Имах нужда от това.
Лавърн,какво има?
Нещо...Нещо не е наред ли?
Добре,Нейтън се върна.
Лавърн,той къде отива?
Опитай да го проследиш.
Не.
Къде отиват?
Последния път беше морков,
така че предположих, че си тук с пръчка.
Ето го ироничното чувство за хумор, което момичетата харесват.
Мара смяташе Уилям за забавен.
Аз смятах, че е кретен.
Какво искаш?
Да изкажа съболезнованията си.
Жалко за Дюк.
Крокър се развиваха толкова плахо през годините.
Дюк умря за да не можеш да вземеш
никоя от неговите Беди.
Умря като герой.
Той отстъпи от величието.
Обмисли ли моето предложение?
Не.
Моето бъдеще е тук.
Без Одри,не е.
Какво направи с Одри?
Къде е тя?
Одри ще бъде точно там, където принадлежи...
С баща й до нея,което означава че ти...
Трябва да напуснеш Хейвън.
Знаех, че ще дойдеш тук, на някое познато място.
Ако искаш да поговорим...
Какво направи с Нейтън?
Ако го нараниш...
Да го нараня?
Нейтън каза,че се е сбогувал.
Сбогувал се е?
Какво означава това?
Преди да си тръгне с твоето копие.
Мислех,че знаеш.Съжалявам.
Не.
Не,това не е вярно.
Боя се,че е.
Нейтън е...
широкоскроен.
Паркър.
Нейтън.
Това е странно.
Да.
Какво да ви донеса?
Ъ, всъщност, може би бихте могли да ми кажете,
дали ни видяхте да влизаме?
Оо, тук е толкова натоварено понякога,
всичко, което виждам са пържени картофи.
Но...
сега като се замисля,
Мога да се закълна, че масата беше празна,
след това се обърнах и вие бяхте там.
Може би всички имаме нужда от чаша кафе?
- Със захар. - Черно.
Благодаря!
Не се притеснявай.
Поне сме заедно. Ще го разгадаем.
Да.
Винаги го правим.
Нейтън ми каза, че си е променил решението.
Трагедията от необходимостта да убие приятеля си ...
Осъзна, че е безсмилено да се бие с мен.
Не.
Нейтън никога не би си тръгнал по собствена воля.
Съжалявам, но това е истината.
Той ме молеше да го отведа от Хейвън.
Каза, че спасяването на света
е станало твърде изтощително.
Знам, че си разстроена.
Но не е ли това, каквото наистина искаш?
Нейтън
далеч от опасностите, с които би се сблъскал?
Опасности?
Веднъж щом започнем експериментите,
ще има много проби и грешки.
Нещата ще станат...
нестабилни.
Не. Няма да ти помогна.
Отредено ти е да го направиш.
Нейтън те изостави.
Но не и аз.
Аз никога няма да те изоставя.
Не бъди толкова мрачна.
Отношението е четката, която оцветява света ни.
Това, което сме на път да направим, ще бъде прекрасно.
Какво е то?
Мм, въпросът е, какво се крие зад него?
Използвам абразионна беда,
за да създам портал към Празнината.
Защо се...
превръща в черна?
Пълна е с етер.
И скоро ще завали,
И тогава аз и ти ще започнем работата си.
И няма да изглежда като работа
защото за нас ще бъде като нормален петък,
ще има музика, кучета.
Отнема няколко часа, за да има достатъчно етер,
и можем да се захващаме за работа, така че...
скърби,
помири се,
направи каквото е необходимо, за да продължиш,
защото Нейтън
е мъртъв.
Животът ти
е с мен, тук,
сега.
www.addic7ed.com