1332 г. пр. н. е. Египет е най-могъщата страна в света.
Заобиколен от вътрешни раздори,
Фараонът Ахенатон е отровен от най-доверения си служител.
Синът му, 9-годишния Тутанкамон, трябва да се възкачи на трона.
Тива.
Паранефер...
разкрий кой плати за твоята измяна
срещу фараон Ахенатон.
Ако откажеш, душата ти,
както и плътта ти,
ще гният вечно.
Съдбата им е в ръцете ти.
Боговете на нашите бащи...
Хор, Озирис и Амон-Ра греят над нас.
Ще ги боготворя до смъртта ми!
Ще ги боготворя..до твоята смърт.
Ела по-близо, сине.
Отровата, която ми даде Паранефер, е необратима.
Последният ми декрет е да осигуря запазването на кръвната линия.
Ще се ожениш за сестра си Анхесенамон веднага.
Кръвната линия ще бъде чиста,
но готов ли си да водиш народа си?
Готов съм.
Везире.
Цялата кръв на Паранефер трябва да бъде пролята заради измяната му.
Самият ти ще забиеш ножа.
Покажи на баща си, че си готов.
Слаб си.
Направи го. Веднага го направи.
Не.
Всичко е наред, момчето ми. Когато му дойде времето.
Ще ви служа, както служих на баща ви.
Ще ви защитавам,
но трябва да се поучите от това.
Това означава да си фараон.
Така ще бъде винаги.
10 години по-късно.
Добре пазите фланга си, господарю,
гъвкав сте почти колкото мен,
комплимент, който не правя лесно.
Сами сме, Ка. Спести си официалностите.
Ако трябва пак да ти го напомням, ще ти взема главата.
Самият везир Ай ще я вземе,
ако разбере за тези тренировки.
Той няма думата.
Той няма ли думата за всичко?
Ай е доверен и лоялен съветник,
какъвто е бил и на баща ми.
И какво от това?
Свещениците все още се възползват от народа ви.
Митаните крадат храна и посеви от пограничните ни територии.
Хората копнеят за фараон, който да ги управлява,
а не да стои в сянка.
Още не съм видял да правиш нищо.
Никога не си излизал сред народа си.
Няма да позволя кръвта на дядо ми,
да бъде заличена от историята, заради грешките на баща ми,
или моите собствени.
Така че не си мисли, ще стоя в бездействие.
Все още имаш много да учиш за света.
Простете ми, фараоне...
че смущавам...
забавленията ви.
Простено да ти е, върховни жрецо.
Селата в източните земи
отказват да платят дължимите натурални ренти.
С ваше позволение, ще разпоредя тези плащания да станат
задължителни, както са в градовете.
Направете го.
Върховни жрецо,
Изтока продължава да страда от ужасната суша.
Дори тук, в столицата, реколтата едва става за ядене.
Не е ли това причината, за липса на рента?
Натуралните ренти са единствения начин човек да покаже
отдадеността си към боговете.
Точно отказа да се плащат
е причината за сушата.
Молбата ви е приета, Върховни жрецо.
Благодаря ви, фараоне.
Генерал Хоремхеб
Вървете. Вървете.
Чувам слухове, че митаните
продължават да се разгръщат, в близост до Амуру.
Какво се прави с/у тази заплаха?
Заплаха?
Ще излича митаните картата на света,
с лекотата, с която пресушавам халба бира.
Митаните си играят игрички,
изкушавайки ме да вляза в в битка, преди да съм готов.
Няма никаква заплаха за Амуру.
Ще ви информирам, както винаги.
Продължавайте, везире.
Виж.
Това е най-доброто, което можеш да намериш.
Не.
Благодаря ти.
Хей! - Остави я на мира.
Върви.
Тръгвай!
Добре ли си?
Хей!
Каква работа имаш тук?
Аз съм от Коптос. Търся си работа.
Ами, по-добре да стоиш на светло, по това време.
Патрулите ни са разредени.
Изглеждаш уморен тази сутрин.
Така ли? - Да.
Бях буден до късно през нощта.
Откъде ти е това?
Ще говоря с Ка.
Ако ще те обучава, трябва да е по-внимателен.
Везира ще го одере жив, както и теб.
Имам си достатъчно хора да се грижат за мен.
Какво те тревожи?
Аз съм не само твоя царица.
Аз съм ти и сестра.
Познавам, когато мислите ти блуждаят другаде.
Този спор сме го водили и преди.
Тогава ще го водим пак.
Нямаме законен наследник.
Аз съм последният мъж от нашата кръвна линия.
Това дава причини на другите
да изявят претенциите си за трона.
Не се съмнявам, че дори и в момента заговорничат.
Всяка сутрин се моля за плодовитост в храма на Таурт.
Знам.
Но ако искаме да оцелеем, ние трябва да имаме дете, сестро.
И двамата жертвахме вече твърде много, за да си позволим да нямаме.
Фараонът е безразсъден.
Говори си, че дори се разхожда сам навън из Тива.
Любопитен е, това може да се очаква.
Момчето вярва, че царството е негова собственост.
Той е фараон.
Задава същите въпроси, които задаваше и баща му.
Ахенатон съсредоточи твърде много власт,
с цената на големи лишения за царството и народа му.
Съгласен съм.
Момчето има полза от съветите ти.
Дръж го под око...
и в двореца, където му е мястото.
Ще ми помогнеш ли, ако обичаш?
Какво е това?
Семена. Какво друго?
За да купиш бира?
Собственикът има продукти, които не можем да отгледаме или купим в Амуру.
Държиш се сякаш, никога не си правил размяна досега.
Не съм.
Благодаря ти.
Купувал ли си бира преди?
Не.
Силна ли е?
Малко, да.
Благодаря ти...
за бирата.
Пак заповядай.
Пусни ме.
Ще взема която си поискам.
Избери друга.
Командире...
Генерал Юя те търси.
Сега?
А моите продукти?
Предалагам да си тръгваш и да си благодарна, че не си сред неговите.
Избора ти на жени изглежда се подобрява.
Почакай.
Нямаш работа, но все пак успяваш да си купиш бира,
това е доста подозрително.
Не купих аз бирата.
Значи не ти е била непозната.
Или поне изглеждаш сякаш
се надяваш да не ти остане непозната.
Благодаря ти още веднъж за помощта, приятелю.
Не съм ти приятел.
Говори се, че митански шпиони се навъртат из кръчмите.
Ослушват се и наблюдават.
Аз не съм митанин.
Не, и аз не оставам с впечатление, че си,
но ни докладваха за лагер на малко подразделение,
което напредва към Тива... На час езда от тук...
И си търся доброволец.
Ами, късмет тогава.
Остави ме.
Всичко е наред, Сете.
Не мога да го направя. Знаеш, че не мога.
А аз не издържам вече.
Мислиш ли, че сега нещо се е променило,
след като за десет години нищо не се промени?
Може да се промени, ако ти искаш.
Няма значение какво искам аз.
Аз съм съпруга на фараона.
Шанса ни да имаме бъдеще умря, когато се ожених за Тутанкамон.
Той има други жени, Анхе.
А ти нямаш?
Сърцето ми принадлежи само на една.
Аз също мечтая за това, което можеше да бъде.
Тези мечти вече са безцелни.
Той е най-добрият ти приятел.
И е нашият цар.
Подиграваш ли му се? - Не, но други го правят.
Чудят се дали изобщо съществува.
Тогава ще ги увериш, че той наистина съществува.
Няма да чакам следващият живот, за да съм с теб.
Митаните обичат да крият един от тях в тъмното.
След залез, слез и го изкарай на открито.
Да го изкарам на открито?
Нямаш вид на войник.
Това ще ти даде време да се приближиш.
Това ще проработи само ако остане жив достатъчно дълго,
за да ни осигури добра позиция.
Късмет, приятелю.
Здравейте.
Изглежда съм се загубил.
Може ли малко месо?
Нямаме достатъчно дори за нас самите.
Но защо? Нали сте само двамата.
Освен ако няма други.
Това трябва да е онзи в тъмното.
Митани.
Изгорете всичко.
Проклет да е фараона.
Не трябва да говоря така на човек, когото не познавам.
Вече не съм непознат, нали?
Какво знаеш за фараона?
Момчето-цар?
Казват, че е инвалид.
Лицето му е толкова обезобразено, че децата плачат в негово присъствие.
Митаните го знаят. Знаят, че е слаб.
Възползват се от това, както го правят и някои други.
Други? Кои други?
Много въпроси задаваш.
Чувал съм, че в собствения му дворец,
хората заговорничат с/у него, дори и генерал Хоремхеб.
Говори се за болест,
разпространяваща се в южните райони.
Хората са болни и умират, без никакво лечение,
включително и някои от армията ми там.
Трябва да внимаваме много да не достигне Тива.
Ако има нещо за казване сега и в тази зала, везире,
искам да го чуя.
Нямам намерение да крия тайни или да ви обиждам, господарю.
Наше е бремето на управлението,
така че вие сте свободен от него.
Ще се обръщаш към фараона си както е прието, генерал Хоремхеб,
и хилядите ти войски, придвижващи се към селото Ел Хиба,
няма да напредват или да влизат в бой, без мое позволение,
същото се отнася и за 5 000-те души,
които чакат извън Мемфис.
Съжалявам, грешно са ви информирали, царю.
Кажете ми, кой ви е измамил?
Ти, генерале.
Не е тайна, че копнееш за възможността
да завладееш териториите на митаните, както и земите отвъд тях.
Ако зависеше от теб, ти щеше да търсиш безкрайна война,
в резултат на която Египетската империя ще се е разпростряла
от хоризонт до хоризонт.
Господарю, генералът трябва тепърва да довършва
всякакви планове как да се справим с митаните.
Генералът няма властта
да води война, както на него му се харесва.
Везирът и аз сме съгласни.
Нито пък везирът има такова право.
При цялото ми уважение, ние вече сме...
Във война. Да.
Амуру не е мирен град.
Митаните вече са ни напъплили.
Плячкосват селата ни в близост до границата.
Те...те изнасилват жените ни. Отвличат децата ни.
А сега са изпратили шпиони, до самите врати на Тива.
Царството е на ръба да бъде превзето!
Защо не сте се справили с това по-рано?
Митаните са ловки и изкусни.
Не, генерале, не са.
И така сега...
сега има паника.
Хората са уплашени и отчаяни.
Имат нужда от спасител.
Жадуват за герой,
и ще боготворят всеки човек, който може да им донесе победата,
Човек, който тогава ще има кауза,
за която да марширува до края на света.
Служа само за общото благо на Египет.
Не, генерале, служиш на мен.
Разположил си хората си добре.
Сега е времето за атака.
Но ние само ще изтласкаме митаните отвъд нашите граници,
нищо повече.
Продължителна война би привлякла и други народи като техни съюзници.
Продължавайте с приготовленията.
Няма значение кой нанася удара пръв, а кой удря последен.
Твърде си предсказуем. Не слушаш.
Няма разлика дали е човек с/у човек, или армия с/у армия.
Ключът е в измамата.
Днес си нетърпелив с мен, Ка.
Направо да беше обвинил генерал Хоремхеб в държавна измяна.
Той е най-великият генерал, който Египет някога е познавал.
Така ли смяташ да спечелиш доверието на армията?
Не.
Ще го направя на бойното поле, с теб до мен.
Крадеш славата му.
Претендирам за това, което по право е мое.
Ти също ли претендираш за това, което е мое?
Прав си. Ключът е в измамата.
Освободи сърцето си от нея,
за да може боговете най-сетне да ни дарят с наследник, който ще оживее.
Повече нямаш нужда от уроците ми.
Нямаше те.
Бях в Едфу.
Без да ми кажеш.
Искаш да кажеш, без твое позволение.
Не ме контролираш. Аз не съм фараонът.
Просто се безпокоя за теб.
Все още си твърде млад, за да пътуваш сам.
Вече не съм дете, татко.
Освен това, имам двама телохранители.
Болен си.
Не, това е просто пустинна кашлица.
Ти си този, който изглежда слаб.
Поради много причини.
Фараонът?
В двореца се шепне,
че се съпротивлява на съветите ти.
Ще се научи.
И един ден ще има нова династия,
нова кръвна линия на трона.
С тази разлика, че аз не съм твоя кръв.
Това няма значение.
Както обещах на майка ти,
преди да си отиде от този свят,
обещание, което спазвам.
Наред с други обещания, които не спазваш.
Боговете ни диктуват тези неща.
Те ще говорят, а ние ще последваме заповедите им.
Дотогава, ние сме верни служители.
Генералът е човек на битката.
Той не понася политиката,
нито пък има желане за трона.
Той желае да завладее целият цивилизован свят.
Възкачването на трона му осигурява тази възможност.
Не може да бъде премахнат лесно.
Армията е преди всичко вярна на него.
За тях, ти си просто име, нула.
Трябва да си предпазлив, да намериш начин да спечелиш доверието им.
Което и възнамерявам да сторя.
Няма да го позволя.
Генералът е незаменим. Разбирам.
Но ако той победи митаните,
ще бъде почитан като бог,
и тогава...
тогава той ще направи своя ход.
Виждаш ли, нямам избор.
Не си готов да поведеш тези хора в битка.
Фараон, който не води бойците си в битката,
сам се оставя на милостта на генералите си.
Фараон, който рискува живота си, който...
Който вдъхновява със самото си присъствие,
не може да е разделен от бойците си.
Викала си ме.
Не можех...
Не можех да те оставя да си тръгнеш...
без да знам...
Дядо ми, Аменхотеп III, е бил коронован като момче,
също като мен.
Управлението му е било мирно и е донесло просперитет.
Не е бил велик воин, и все пак...
повечето от тези битки са посветени на него.
Така ли измерваме величието?
С броя трупове, останали след нас?
Не, господарю.
Измерва се с броя на онези,
на които сме позволили да живеят в мир
и в резултат на това, да просперират.
До утре.
Върни се с победата, която заслужаваш.
Бъдете дискретна, царице.
Той вижда повече, отколкото си мислите.
Вие също, везире. Наистина вижда повече.
Лагерът при Амуру.
Митаните разполагат с по-малко от 5000 бойци.
Ще се врежем в тях от тук, и ще ги изтласкаме към равното.
Генерал Юя.
Колесниците ще водят втората вълна,
от тук и тук.
Стрелците ще заемат позиции по хълмовете.
Пехотата и тежката пехота ще са най-отпред.
Генерале.
Благодаря ти, Лагус.
Господарю, този човек заслужава вашата похвала.
Той елиминира митанските убийци,
които почти проникнаха през градските врати на Тива.
Това наистина заслужава голяма похвала.
Благодаря ви...
Господарю?
Генерале.
Може би да използваме нов подход.
Вместо в открито сражение да ги изтласкваме далеч от нас,
при което ще понесем огромни загуби,
нека аз ги доведа при нас.
При нас?
Можем да използваме терена в наша полза.
Някъде...някъде, откъдето не могат да избягат.
Тук.
Това изоставено село.
Някъде, където те могат да се възползват да се скрият.
Не, генерале, някъде където ние можем да се скрием.
Ще го обмисля, господарю,
като също така бих искал да ви помоля
да преосмислите нашата главна цел тук.
Това е възможността
да елиминираме Митани веднъж завинаги от историята.
Нека маршируваме до двореца им,
да свалим от власт цар Тушрата,
и да постигнем дълготраен мир.
Някога тук имало ли е дълготраен мир?
Генерале, винаги изниква нов враг,
винаги има земи за завладяване.
Тогава нека ги завладеем!
Империите се измерват със съкровищата, които са завладяли
и с броя хора, които се покланят на техния цар.
Нека отнемем пясъка под краката им,
за да може светът да се преклони в нашите!
Тази война няма да свърши, ако се прехвърли на територията на Митани!
Ще бъде точно обратното.
Ще са ни примамили на техен терен,
където те ще имат предимство.
Нашата главна цел, генерале,
е да осигурим безопасност на това царство.
Това е всичко.
Виждам, че няма да си промените мнението.
Крепостта Митани.
Подгответе ги за марш.
Запази това за митаните.
Починете си, и двамата.
Кажи ми...
това лице толкова ли е грозно,
че да разплаква децата, като го видят?
Изправи се. Ела да разменим няколко думи насаме.
Сдържа си езика зад зъбите, за което съм ти благодарен.
Утре отново ще бъдеш до мен.
Благодаря ви, господарю.
Помниш ли момичето,
на което помогна в кръчмата?
Смътно, да.
Тя беше от тук, от Амуру.
Намери я и й дай тези семена.
Не й казвай от кого са.
Считайте го за направено.
Генерале, удържаме позицията си, но постигаме само позиционна битка.
Жертвите се трупат.
Инструктирайте лъконосците да нападнат
южният отряд на митаните...
за да можем с Ка и Лагус
да ги отблъснем от битката.
Нямаме време да позиционираме бойците.
Вече разположих бойците на позиция, Генерале.
Очакват командата ми.
Простете, господарю,
но няма нужда да участвате в тази битка.
Бойците се бият за вас.
Аз ще се бия за народа си...
с моите бойци и с теб.
Ще яздиш ли до мен, Лагус?
Няма нужда да сте в средата на битката, господарю.
Точно там трябва да бъда.
Продължавай.
Бойците са готови.
Имаш ли някакви съмнения? - Да.
Каза, че предпочиташ да говоря това, което мисля.
Може би не толкова прямо.
Време е да вървим.
Сега, с мен!
Задръжте позицията си.
Лагус, отиди натам.
Стой близо до Ка.
С мен.
Задръжте.
Стрелйте!
Господарю!
Благодаря ти. - Тръгвай!
Последвайте ме.
Довършете битката.
Не губете тази възможност.
Няма да го изоставя.
Победата ще е наша.
Стойте долу, господарю. Не мърдайте.
Проклети да са боговете.
Митаните се оттеглиха зад границата си.
Армията им ни очаква
с много повече бойци, отколкото предвиждахме.
Беше капан.
Ако бяхме продължили с марша,
предимството щеше да е на тяхна страна.
Както предупреди фараонът.
Митани, които са прекършени и окървавени,
без никакво желание за битка.
Но нашите бойци не са по-добре.
Новината за победата ни тук вече се разпространи.
Жадувате за празненство.
Тогава ще се върнем в Тива,
при жените и семйствата си,
като герои!
Язди до мен, Ка.
Когато влезем в Тива, славата ще е твоя.
Не можем да се върнем без тялото на фараона.
Трудна задача, когато няма такова.
Или е завлечен от животни
или погребан заедно с хилядите, паднали в негово име.
Но ако е оцелял по някакъв начин?
Ако е оцелял...
ще го намерим.
Не говори с никой друг. Изровете всеки гроб, обърнете всеки камък.
Изпратете вест до селата, че търсим египетски шпионин.
Ако Озирис по някакъв начин е възкресил Тутанкамон от мъртвите,
той трябва да бъде върнат обратно в отвъдното,
а не в Тива.
Везире, Нахт.
Господарке.
Везире, спешно съобщение от генерал Хоремхеб за вас.
Какво е то?
Опразнете стаята.
Фараонът е мъртъв.
Не.
Не може да е мъртъв, Ай.
Мъртъв е.
Хей, хайде!
Движете се!
Хей!
Капанът беше заложен, татко, но те не напреднаха.
Рядка предпазливост от страна на генерал Хоремхеб.
Египет има много врагове, които желаят да са ни съюзници.
Следващата армия, която ще напредне, ще е нашата.
Боговете греят над народа на Египет в този ден.
Народ, който празнува, докато фараонът им вече не е сред живите.
Те не знаят този факт, царице,
но скоро ще научат.
Трябва да действаме внимателно.
Битката е спечелена, везире.
Митаните са отблъснати обратно зад границите им.
Говориш за победа, когато фараонът е мъртъв?
За съжаление
Озирис не дари Тутанкамон с божественост,
но волята на боговете е да издигнат друг,
чрез откритата рана на загиналият ни цар.
Стратегията на Ка
ни избави от мръсните митани.
В това време на голяма скръб,
народът трябва да празнува в чест на своя победител.
Къде е фараонът?
Царице... - Аз поемам вината.
Когато се върнах, където беше паднал, тялото му вече го нямаше.
Робите и селяните, които погребват мъртвите,
не знаят, че фараонът им е бил сред труповете.
Не знаят какво са направили.
Тогава трябва да се молим
Озирис все пак да го посрещне.
С него ли беше?
Не.
Защо не беше до него, да го пазиш?
Бях, но по време на битка настава истински хаос.
Той беше...
Той не беше подготвен!
Грешиш.
Генералът не каза истината.
Тутанкамон ни помогна и поведе към победа в битката.
Той също е победител, както нас с Хоремхеб.
Генералът каза тези думи, само за да ми спечели благоразположение.
Така че да се оженим.
За да можем да се оженим. Очаквах да си доволна.
Доволна?
Тутанкамон ми беше приятел, но това е нашата съдба.
Винаги е била.
Той ми беше брат.
Също и мой,
но скоро ще се намесят други сили.
Тутанкамон ми каза веднъж...
че съдбата не е това, което ти е дадено, а това, което вземаш.
Няма да позволя тази възможност да ни се изплъзне.
Няма да те загубя, заради никой друг.
Ела, братовчедке.
Царицата трябва да се омъжи...
за да запази семейната династия непокътната,
и тя ще се обвърже открито с Ка.
Той ще слуша само генерала,
който показва единствено неприязън към жреците.
Той е заплаха за всеки, който сега има власт.
Заплаха е за цял Египет.
Военните му амбиции не са тайна.
Твоите амбиции също не са тайна, везире.
Само при определени обстоятелства.
Аз съм слуга на Египет.
Както и аз, но на боговете.
Те контролират всички неща. Говорят чрез мен.
Ще благословят положението ти,
ако и аз запазя моето, без намеса.
Съгласен съм.
Тогава действай предпазливо.
Не й се налагай.
Кажи ми...
откога жадуваш да бъдеш фараон?
Никога съм го желал.
Аз съм просто верен служител на двореца, нищо повече.
Ти си човек, вътрешно слаб,
роден с обикновен произход,
който почти управлява царството...
и все пак принуден да остане в сенките,
докато продължават да се раждат синове.
С тази разлика, че сега вече няма наследник.
Вместо това се открива възможност.
Тази...
възможност...
ще подсигури също така и вашето положение,
преди други да го отнемат и от двама ни.
Не бих претендирал за сърцето ви, господарке.
Знам, че принадлежи на друг,
този, който ви е отказван през всичките тези години.
Колко тактично от твоя страна.
Още не съм погребала първият си съпруг, Ай.
Дай ми време, преди да реша какво да направя.
Моля те. Насам!
Моля те.
Този човек се нуждае от помощ.
Не.
Не бива...не бива да ме открият.
Вече не диша.
Тези мъртъвци са митани.
Ние търсим египетски войник.
Не съм виждала никакви египтяни тук.
Тук ще си в безопасност.
Това си ти.
Почивай си.
Не мога да остана в селото ти.
Ще ме търсят.
Не сме в селото. Никой няма да те открие тук.
Има седмици докато започне оранта.
Защо те искат мъртъв? Ти си просто войник.
Тива. Трябва да се върна в Тива.
Ще си тръгнеш само след като си излекуван.
Ще правя това, което искам.
Ще правиш това, което ти кажа.
Защо не ми донесе тези семена ти самият?
Е, войната осуетява някои неща.
Какво е това?
Това ще успокои мислите ти, и ще ти ти помогне да се излекуваш по-бързо.
Благодаря ти.
Как се казваш?
Сухад.
Сухад...
това не е египтско име.
Митанско е.
Но ти не си митани.
Баба ми беше,
била е изнасилена от египетски войник.
Така че, в очите на Фараона,
аз също не бих била смятана за истинска египтянка.
Докато си вярна на фараона, ти си истинска египтянка.
Аз съм лоялна на семейството си
и на моят народ тук.
Фараонът, който стои на трон, далеч отвъд пустинята,
има точно толкова значение за мен, колкото и аз за него.
Фараонът може да ти отреже езика за тези думи.
От това, което съм чувала за нашият Фараон,
той няма да знае какво да прави с езика ми, ако го получи.
Ще ти донеса малко вода.
Молиш се откакто Ка се върна.
Никога не си бил отдаден на храма, генерале.
Радвам се да го видя.
Тук съм да търся просветление.
Просветление?
Или прошка?
Трябва да си разкъсван от вина
за това, че не можеш да намериш тялото на своя фараон.
Аз също се надявах на просветление,
след завръщането ти,
но ти не си видял човека,
чийто нож отне последния дъх на фараона, нали?
Такъв човек би бил глупак, върховни жрецо.
Да използва собствения си нож срещу фараона
ще му донесе само гнева на Озирис
и цяла вечност в мрак, в задгробния живот.
Така е.
Но дори ако му е чист ножа,
ръцете на този човек пак ще са опетнени с кръвта на фараона.
Знам какво искаш.
А аз знам за какво копнее сърцето ви,
но не можем да рискуваме такава голяма промяна.
Ако Ка се възкачи на власт,
генерала ще е този, който ще управлява страната.
Когато бях малка,
исках да вярвам, че бракът е повече
от проста договорка за лична облага.
Оцеляване е, царице,
Везире.
Кажи ми кога за пръв път погледна на нея по различен начин,
първият път когато я видя, по начин, по който не я бе виждал преди.
Откакто се помня.
А кога ти погледна на нея по различен начин?
Кога я видя като последната си възможност?
Баща ти беше герой за Ахенатон.
Той проля кръвта си и умря за него,
заради което ти беше доведен в този дворец,
отгледан като брат, като син.
Заради това ще си ми верен служител когато аз съм Фараон.
Генералът не ти е приятел, Ка.
Нито пък ти. - Не, но аз съм неин приятел.
Тя имаше брат, везире. Тя имаше приятел.
Не заслужава ли повече от това?
Какво е това?
Ако търсят египетски войник,
по-добре да не изглеждаш като такъв.
Хайде.
Имаш ли нужда от помощ с останалото?
Да, ако обичаш.
Мисля, че си достатъчно голям, за да се обличаш сам.
Възвърна си силите за толкова кратко време.
Боговете наложиха волята си.
Боговете ли те извлякоха от коритото на реката,
спряха кървенето на раните ти, държаха те скрит?
Подиграваш се на боговете, а те са причината още да дишам.
Не се подигравам на боговете,
но виждам как налагат властта си над хората.
Най-голямата ни сила е в нашата собствена свободна воля.
Така разбрах, че си важен човек.
Не си позволи да умреш.
Баба ти от Митани ли те учи на тези мисли?
Свободна съм сама да мисля.
Би било разумно да си по-предпазлива.
Нещо, което баща ми ми казва всеки ден.
Това е селото ми.
Баща ми и майка ми знаят, че си тук.
Може да им се вярва.
Не мога да вярвам на никой, Сухад.
Даровете за боговете не се обсъждат.
Храмът на Собек защитава земите ви.
Негова святост беше милостив при последната ми визита.
Но повече няма да бъде. - Имахме бедна реколта.
Татко! - Дайте ми това, което искам...
Чакай, Сухад, чакай.
Или ще взема всичко.
Нямате право да правите това.
Сухад! Влез в къщата.
Говориш с жреца на Собек,
Бога на водата, с богохулни слова?
Моля ви, дъщеря ми не си знае мястото.
Тогава аз ще й го покажа.
Как смеете.
Запази си силите, жрецо.
Вземете го, моля ви. Не настройвайте боговете срещу нас.
Моля ви.
Ти някога беше човек от двореца.
Важен човек.
Защо сега се криеш, когато скоро скоро ще коронясат нов фараон?
Какъв нов фараон?
Фараон Тутанкамон не се е завърнал от бойното поле.
Тялото му така и не беше открито.
И сега търсят шпионина, който го е предал.
Опиши ми тези хора.
Гвардията на генерала.
Двореца прочиства враговете си.
Той не е врагът, майко.
Как е възможно това?
Чакай!
Почакай. Наистина ли си той?
Да. Да, аз съм.
Защо не ми каза?
Защото не исках да ме гледаш
по начина, по който го правиш сега,
както ме гледат цял живот.
Как бих могла? Дори не ми е позволено да те докосна.
Но вече го направи.
Ще те чакат в Тива.
Не мога да се върна сам. Познавам човек, на когото мога да се доверя.
Той ми спаси живота, но беше пленен от митаните.
Ти познаваш тези земи.
Можеш ли да ми кажеш как да го намеря?
Царя и армията му са само на едно място,
там са и затворниците им.
Мога да ти покажа.
Не, твърде опасно е за теб.
Би било невъзможно за теб да стигнеш там сам.
Само най-привилегированите митани знаят как да стигнат там.
Какво, таен проход през пустинята?
Това е мит, който съм чувал и преди.
Не е мит.
Баба ми беше една от тях.
Тя ми го показа, когато бях малка.
Армията не може да мине оттам, нито пък който и да било човек,
ако не знае къде да намери вода.
Не. Отивам сам.
Бий се с цялата им армия и умри, ако искаш,
или пък можеш да ми се довериш, и ние ще вървим сред тях
без никой да ни разпознае.
Пирамидите са оцелели в продължение на хилядолетия.
Никъде по света нямат равни.
Видя ли, не беше права за боговете, Сухад.
Те наистина отговарят.
Остави ни, Херит.
Вярваш, в мъдростта си, че генерал Хоремхеб
ще се развихри, ако Ка стане фараон?
Няма съмнение в това.
А ако ти си фараон, ще можеш да го обуздаеш?
Както успявам, още отпреди да се родите.
А Ка няма да успее.
Той е човек, който следва, а не води.
Благодаря ти за откровеността, везире,
но вярвам, че Ка ще се докаже като велик водач.
Няма да му кажа, че си казал тези неща,
кагато стане фараон.
Ще продължиш да изпълняваш длъжността си като везир.
Организирай нещата.
От тук.
Дръж главата си наведена.
Ако приятелят ти е жив, трябва да е тук.
Мърдайте!
Лагус!
Сега! Сега!
Дръпни се!
Пази се!
Давай!
Къде са другите ти хора?
Не оцеляха, господарю
Само аз останах.
Да вървим.
Последвай ме.
Той е жи... - Тихо.
Благодаря ти, Херит.
Значи всико е решено, Ка ще бъде фараон.
Ние оставаме служители, и ще служим на новия ни фараон.
Ние сме служители.
Ти ще служиш до края на живота си.
Боговете...
Боговете?
Ти позволи тази възможност да ти се изплъзне, не боговете.
Това беше пътят ни. Това беше наше по право!
Наше по право?
Какво виждаш?
Татко!
Обикновена кръв
Не ме поучавай какво заслужаваме.
Нищо не ни е дадено. Не заслужаваме нищо.
Никой не ни дължи нищо.
Изложени сме на това, което хората откриват сами,
което търсят, което желаят,
което очакват.
Знаеш ли какво е това нещо, синко?
Можеш ли да се досетиш?
Не, защото очакваш то да ти бъде сервирано наготово.
Но то не сервира. То само се явява.
Възможност! Възможност! Възможност!
Живата кръв на историята!
Ние отново ще имаме възможност...
да влезем в историята, и да заличим тях от историята,
и да изискаме за себе си
това, което други вярват, че е тяхно по право.
Дръпни се от пътя ми.
Пази се!
Превод и субтитри: Асен Шопов /Harry/