A sada više o današnjoj glavnoj priči. Prošlo je kratkih 18 mjeseci
otkad su oboljeli vraćeni kući.
Ali otkriće još jedne sigurne kuće Oslobodilačke vojske neumrlih
podiže strahove među živima, stvarajući daljnje napetosti.
Udruženja djelomično preminulih sada se ograđuju
od ekstremističkih frakcija nakon napada na Eastford trgovački centar.
Tvoj ujak je odrastao tamo. -Nije mu bilo dosadno?
Reci što želiš o Roartonu, ali nije dosadan.
Truli! -Hej, jezik! -Moj frend ih stalno tako zove.
Pa ne bi smio. -Njih nije briga kad nemaju osjećaje.
To nije istina! -I opasni su.
I živi mogu biti jednako opasni, sinko. Zapamti to.
Sada, dođi, idemo.
Plavi zaborav još uvijek na ulicama.
Ali jeli su mozgove.
To je bilo u početku, ali sada primaju lijekove.
Zašto nas onda i dalje pokušavaju napasti?
Kada ljudi misle da ih netko napada, pobjesne.
Ali to nije odgovor. To samo uzrokuje više boli. Razumiješ?
Tramvaj! Brzo!
Hajde!
Nosi se!
Mi smo prvi i zadnji!
Mi smo oni koji žive, a bijahu mrtvi!
I gledajte, živjet ćemo zauvijek!
Imamo ključeve pakla i smrti u rukama!
Što se događa? -Ne znam, sinko. Sve će biti u redu.
Bježi!
ivan204@prijevodi-online.org ;)
Izvori kažu da je napad odgovor na velik uspjeh
stranke Victus na nedavnim izborima. Victus je pod napadom
Oslobodilačke vojske neumrlih, ekstremističke skupine
čiji ciljevi uključuju prizivanje drugog Ustanka.
U zadnja dva tjedna svjedočili smo dvama velikim incidentima.
Pričali smo sa zastupnicom za Lancashire, Maxine Martin
o tome kako se boriti s tim uznemirujućim glasinama.
Prvo, želim izraziti sućut obiteljima koje su izgubile voljene...
Kako si?
Ne baš dobro. Što govore -Još uvijek ništa.
Sigurna sam da Amy nije uključena, Kier.
Njena zadnja razglednica iz komune.
Dragi Zgodni, nadam sve je dobro u Groztonu. -Misli, Roartonu.
Izabrana sam za važan zadatak o kojem ti ne smijem pisati.
Baš sam dosadna, ali vidjet ćeš. Voli te Amy. -Zadatak?
Kier? Kako se zove tvoja prijateljica? -Amy Dyer, tata. Upoznao si je.
Nju nisu spomenuli, ljubavi.
Zašto si mislio da je jedan od napadača, sine?
U što se je uplela? Ovo mi se ne sviđa. -Tata, pusti ga na miru.
Samo izražavam svoje osjećaje. -I to je veliki napredak, tata, ali...
Samo ih ostavi, može? -Samo sam iskren, Sue.
I jako ti dobro ide, ljubavi.
Rekla sam ti da će biti dobro. -Oprosti što sam bio naporan.
Ne ispričavaj se. Mislio si da ti je najbolja frendica munjara.
A pogledaj mene. Skoro mi je 20, a ne mogu se ni obući kako treba.
Da ti pomognem?
Ako želiš vidjeti pravu ludaču, nađi me za dva tjedna.
Ma daj, sredit ćeš ih.
Šteta što ispite ne mogu srediti metkom.
Ali uživaš? Stekla si puno novih prijatelja?
Da, hrpu. -Tako sam ljubomoran.
Ako maturiraš, slobodna si. Možeš na faks, imaš budućnost.
I ti je imaš. A kamo ćeš ovaj tjedan, Phileas Fogg? -Možda u Berlin.
Pokušavaš pobjeći od mene što je dalje moguće? -Naravno da ne.
Znaš, ljudi u Europi su tolerantniji... prema ovakvima.
Onda idi gdje sam ti rekla. -Razmišljam. -Ne razmišljaj, idi.
Ima smisla, umjetnik si. Idi u Pariz. Pa bih te mogla stalno posjećivati.
Hvala, buraz.
Drago mi je da je Amy dobro.
Nedostajat ćete mi.
I ti nama. -Kako se osjećaš? -Tužno.
Nervozno. Uzbuđeno. -I trebaš biti uzbuđena, Amy!
Izabrana si. -Da sam bar ja uskrsnula u Roartonu. -Ljubavi...
Svi otkupljeni su posebne. -Da, ali neki su posebniji od drugih.
Spremna?
Neka manja oštećenja tkiva.
Kažeš da su ti oči upaljene? -Počinju.
Što je čudno jer ne bih trebao osjećati bol. -Pa, događa se.
Lijekovi stimuliraju neurogenezu.
To znači da se stvaraju nove moždane stanice, ljubavi.
A neke od tih stanica će biti receptori za bol.
Koliko sati dnevno nosiš kontaktne leće?
Stalno. -Stalno? -Kada ih vadiš? -Nikada.
Niti noću? -Skidao sam ih, ali...
Ne volim ih skidati. -Leće se ne bi trebale stalno nositi.
Jesi li radio afirmacije, ljubavi? -Da.
Možeš jednu sada?
Obolio sam od sindroma djelomično umrlih i to nije moja krivnja.
Super.
Izvoli. Uskoro putuješ i trebat će ti.
Terapija za šest mjeseci. Nije ga bilo lako nabaviti, ali jesam.
Mislim da ne idem u Berlin.
Sjajno, ostaješ? -Ne, idem... Možda idem u Pariz.
Ali ideš u inozemstvo? -Slušaj ti njega kako te tjera.
Ne, samo kako se stvari odvijaju,
mislim da radi pravu stvar. -A zašto bi se morao odseliti?
Rođen je, odgojen i umro ovdje.
Ova dolina se u knjigama spominje kao mjesto izuzetne prirodne ljepote.
Moram vas malo izvesti, doktore. Pokazati vam znamenitosti.
Sestro Wilson, dali ste Kierenu injekciju? -Ne.
Oprostite. Danas mi je mozak pun i... Dobro.
Voila.
Freddie, spremni smo za tebe -Shirl, jesi li čula? -Ne.
Za Kena Burtona. -Da? -Bio je u tramvaju za vrijeme napada.
Pakao, je li dobro? -Ne, nije. Mrtav je. I to ne kao on.
Pravo je mrtav.
Izgleda da te je ovaj namučio, Gary. -Sve su gori.
Ovog smo uhvatili na Lambertovoj farmi. -To je već malo preblizu.
Možeš to ponoviti. -Neozlijeđen. To je 80 funti.
Hvala. -Upucan je.
Molim? Ne. Ne nosim oružje od amnestije. -Desno koljeno.
Napao me je. Kako sam se trebao obraniti? -Ozlijeđen.
40 funti.
Možete vuku dati lijek, ali on je i dalje vuk!
Da, poslušan je neko vrijeme,
ali kad lijekovi popuste,
rastrgat će vas ud po ud! To je priroda zvijeri!
Osakatiti! Ubiti! Požderati!
Prvouskrsli, prerušeni demoni.
Agenti vraga.
Mora im se suditi, svima do jednoga.
I to je Božji zadatak svakome od vas!
Blagoslovljeni... Uskrsnuće je osuđeno na propast
dok se ne bude sudilo prokletima!
Amen! -Amen.
Župniče Oddie? -Da?
Ja sam Maxine Martin.
Novoizabrana zastupnica za Roarton.
Nova? -Došla sam zbog nedavnih tragičnih događaja.
Kenneth Burton je bio iz Roartona, zar ne? -Nekoć.
Nadam se da ubojstvo nije previše pogodilo zajednicu.
Mi smo jako otporni ljudi, gđice... -Martin. Naravno, župniče.
Ali kao znak poštovanja, voljela bih izraziti sućut selu.
Možete je izraziti i sada.
Bojim se da je misa završila.
Mislila sam razgovarati sa malo više seljana.
Gdje je ostatak vašeg stada?
Pariz, Francuska? -Da.
Ne želiš ići tamo, oni se nikada ne kupaju. -Nije istina.
Nemaju ni tuševe u kućama. -Naravno da imaju. -Ja sam čula drugačije.
A i obavljaju nuždu u rupu. Ne želiš ići na takvo mjesto.
Želiš ostati ovdje i prihvatiti promaknuće koje ti nudim.
Evo, ključevi kraljevstva.
Kakav je osjećaj? Kao odgovornost, zar ne?
Nikad ne znaš. Naporno radi, ostani čist
i jednoga dana bi mogao voditi ovo mjesto.
Kriglu piva.
Ptičica mi kaže da nosiš oružje.
Znaš kako ide. U ovom selu nema oružja. Predaj ga.
Nema pištolja, nema piva.
Mrtvi žele novi ustanak? Luđaci.
A što je Ken očekivao kada se preselio u grad?
Imaš pravo.
Ne moraš tamo. -Dobro, dobro. -Što ima?
Bok, Gaz. Dobro si, stari? -Što igraš, Daz? -Kako ti izgleda?
Ne znam, Street Fighter? -Street Fighter! Altered Beasts.
Razbijaš ovog truleža? -Freddie nije trulež.
On pati od Sindroma djelomično preminulih. -Točno.
Danas sam uhvatio jednog od tih djelomičnih.
Dobio sam par funti. Želiš sendvič?
Znaš kad sam htio sendvič? Kad si me zatvorio u kavez
i rekao da se pretvaram u trul...
U oboljelog od Sindroma. Onda sam htio sendvič. -Ma daj, prijatelju.
Samo idi, Gaz.
Jesi vidio? -Što? -Pogledala je ravno u mene. -Nije.
Provjeri si leće. -Ma, zaboravi, Henry.
Kad njoj bude 60, tebi će i dalje biti 16.
Nije problem. Volim zrelije žene.
Pogledaj. Sam sam je napravio. -Nemaš šanse. -Imam.
Veza između žive i preminuloga u Roartonu?
Očito ne piješ lijekove jer pričaš gluposti.
Znaš da je bila u Ljudskim volonterskim snagama?
Što misliš, zašto sam se uopće vratio iz mrtvih?
Da ja i Jem Walker možemo biti zajedno. To je sudbina, zapisano u zvijezdama.
Njen brat pati od Sindroma. Sigurno imam šanse.
Ovdje većina vaših birača provodi dane, gđice Martin. -Divno.
Donesi mi jedan dupli viski. -Zdravo.
Mogu li se ugurati? -Slobodno.
Ja sam Maxine, vaša lokalna zastupnica.
Kako se svi drže? -Dobro. -Glavnu cestu treba popraviti.
Mislim, kako se drže nakon vijesti o Kenu Burtonu?
Baš smo pričali o tome. -Vjerujem.
Tragično je, ali moraš platiti cijenu ako se tako ponašaš.
Nisam li mu rekla? -Jesi.
Rekla sam mu da ako želi promjenu, neka se preseli malo niže.
Ali, ne. Morao je otići u grad.
Žao mi je, ali sam si je presudio.
Znači, niste zabrinuti zbog napada u Lancashireu?
Pa, to ti je uvijek nekako na umu,
ali takve stvari se događaju u gradovima, zar ne?
I vi ste iz grada, gospođo? -Ne, ja sam rođena ovdje.
Da? -Rođena, ali ne i odrasla.
Davno sam odselila. Možete reći da sam djevojka koja je uspjela.
Pričekajte dok izvadimo trube.
Treba li kome natočiti? -Zašto ne. -Meni može još jedno.
Dvije krigle piva, molim.
Stvarno ima visoko mišljenje o sebi? -Baš.
Poznavao si Kena Burtona? -Bili smo susjedi. Ne mogu vjerovati.
Besmisleno je. -Slažem se. Besmislena tragedija.
Ti si... Ti si...
I on. Ovdje je baš opušteno, zar ne?
Možeš li mi donijeti ta pića? Hvala.
Što je to bilo? To je Maxine Martin. Ona je iz Victusa.
Victusa? Isuse, stvarno? -Ne brini se, neće dugo ostati.
Išli ste ovdje u školu, gđice Martin?
Samo u osnovnu.
Mama? Tata?
Dame i gospodo,
neka vas ne zavaraju laži koje vam servira korumpirana elita.
Ti takozvani bolesnici od Sindroma nisu poput vas ili mene,
s normalnim nadama i snovima. Možda se pretvaraju da su poput nas,
ali ono što se nalazi ispod te maske šminke i lijekova
je hladnokrvni ubojica koji se ne može urazumiti.
Bolesnici od Sindroma u vašem domu, vašoj trgovini ili pubu,
trebaju propustiti samo jednu dozu da vam otkinu glavu.
Da!
Mislio sam da je ovo kampanjski posjet, gđice Martin.
Čvrsto vjerujem u lokalnu samoupravu i želim upoznati birače,
a za to mi treba udobno i profesionalno okruženje.
Malo paučine. Ništa što malo prozračivanja neće riješiti.
Ostavit ću vam Phillipa.
Nadam se da se ne bojiš zasukati rukave, Philipe.
Dobro...
Moram se maknuti odavde, Rick.
Zauvijek.
Isuse, što to radim? Pričam s tobom, a nisi tu.
Mislila sam da samo ja to radim. -Amy?!
Kieren Walker! Tko bi rekao?!
Što radiš ovdje? -Živim ovdje, zgodni!
Pariz? -Da, idem za koji dan.
Ali ne znaš ni riječi francuskog. -Imao sam četvorku iz francuskog.
Onda, sacre bleu, možeš ići!
Ali ne moraš u nepoznato sada kad sam se ja vratila.
Da, možda. -Drago ti je?
Naravno. Ali malo je iznenada. Mislim da sam u šoku.
Kad sam tako zgodna, što da kažem? Slušaj, imam jednu lošu vijest
i ne želim da se previše deprimiraš, dobro? -Dobro.
Vjenčanje je otkazano. -Vjenčanje? -Naše, glupko!
Obećana sam drugome. -Kome? -To tek trebaš saznati.
Što bi to trebalo značiti? Kome si obećana?! -A ti?
Sigurna sam da se oporavljaš, ali postoji li na obzoru netko
tko bi te mogao utješiti? -Što? Ne, naravno da ne.
Zašto? -Tko bi želio nekoga poput mene?
Svatko s očima. -Da, baš.
Ne budi lud, Kierene Walker, prekrasan si!
I više nego prekrasan. Prekokrasan.
Nevjerojatno si poseban. -Stvarno?
Kao prvo, uskrsnuo si u Roartonu. To je monumentalno.
Kako me to čini posebnim? Amy?
Amy?
Svi bi trebali biti tu, gđice Martin. -Očito nisu.
Župni zapisi se obično dobro čuvaju.
Želim da ih se nađe što je prije moguće.
Nakon što završiš s čišćenjem, naravno.
To je mit. -Istina je. Prvi uskrsli bili su iz Roartona.
Tko ti je to rekao? -Ljudi. -Ljudi? Misliš, ljudi poput Neumrlog Proroka?
Zapravo, nisam ga upoznala. -Koga si upoznala?
To je na tebi na saznaš. -Koga to imaš u bungalovu?
Što radiš sutra? Osim što odlaziš živjeti u drugu zemlju.
Misliš da se možemo družiti još jedan dan?
Zašto? -Želim da upoznaš udvarača. Naše posljednje počivalište, u deset.
Reci, može. -Dobro. -Je li to "može"? -Ako tako želiš.
Može! Može!
Može! Drago mi je da si se vratila. -To je sudbina, Kierene Walker!
Sve se događa s razlogom. Moraš početi vjerovati u to.
Vratila si se kao zombijski Buda. -Nemoj koristiti tu riječ.
Oprosti. Djelomično preminuli Buda.
To je još gore. To ime su nam dali živi.
Mi smo Neumrli. Otkupljeni. Dobro?
Pogledaj to lice! Tako ga je lijepo ponovno stisnuti.
Zašto bi htjela župne zapise? -Ne znam, gospodine.
Ali nisam ih mogao pronaći, a posvuda sam tražio. I sada bi ih trebao tražiti.
Tako mi je rekla prije nego se otišla prijaviti u prenoćište.
Mislim da je bistrija od one zadnje, gospodine.
Ne brini se, pripazit ću ja na nju. Neka sutra održi svoju predstavu
i bit će u vlaku za Sodomu prije sutona.
Kupaonica je tamo, doručak se služi od sedam.
Fino. -Naša najbolja soba.
Posebno za vas. -Hvala, baš ste dragi...
Sandra. Nema problema. Slobodno nam se pridružite dolje, gđice Martin.
Za sat vremena je moja detektivska serija. -Krimić? Obožavam ih.
Krimić je, i to baš dobar. Svi su osumnjičeni.
Kako uzbudljivo! Dolazim.
Samo da vas upozorim. Moja svekrva je...
Nisam imala izbora.
Glasovala sam za vas. Samo sam zbog toga išla u grad.
Ovdje se ljudi žele pretvarati da je sve u redu. Ali nije.
Nešto se mora poduzeti u vezi tih stvari!
Potpuno se slažem s vama, Sandra.
Lozinka ? -Božica Ištar.
I samo se tako pojavila? -Da, vratila se u bungalov.
Zašto se vratila? -Ne znam. -Možda joj je samo nedostajao Kieren, tata.
Ili nas je došla sve raznijeti. -Steve! -Isuse! -Što?
Samo govorim kako osjećam. Nisam valjda samo ja zabrinut zbog tih ekstremista.
Truli su pravo strašni. -Tata!
Ne mislim na njega. Drugi.
Ubojice. Oni koji su jeli mozgove tijekom Ustanka. On to nije radio.
Samo je lutao dok ga vojska nije pokupila.
Zar ne, Kier?
Da... Ja sam...
Grom i pakao, Jem!
To su mi nove traperice. -Nema na čemu. -Dizajnerske su.
A tko ih je dizajnirao? Kao da si opljačkao mamin ormar.
Pa, izgledaju malo... ženskasto, ljubavi.
Kier? -Da, s leđa nekako izgledaju tako.
Ženskasto? -Nosiš ih previsoko, Steve.
Tako ih trebaš nositi. Platio sam ih 40 funti.
Pratim osumnjičenog.
Nemojte ga pratiti u to napušteno okno. Opasno je.
Ne sviđa mi se. -Majko. -Likovi su glupi, a radnja je predvidljiva.
To je Sandrina najdraža serija.
Naša omiljena serija pa kada bi samo pustila...
Nisam ispuzala iz groba da tratim svoje vrijeme na ovakvo smeće!
Da bar otpužeš natrag. -Što? Što mi je rekla? Clive?!
Sandra, molim te... -Začepite!
Uvijek to naprave. Vražje reklame.
Moram nahraniti Lewisa.
Lewis?
Hajde, ti glupi mačore. Gdje si?
Sandra, počelo je.
Sandra! -Zovi Volontere! -Oni su se davno raspustili.
I neka! -Gdje vam je oružje? -Imam samo alat. -Pokaži mi!
U redu je! Dođi, sve je u redu. Dobro si, ljubavi.
Dobro jutro, Helen, ljubavi.
Molim vas! Neka mi netko pomogne! Molim vas!
Pomozite mi! Dolazi!
Ne, ne gledaj u mene...
Pomozite mi...
Imamo puno poziva u vezi nedavnih tragičnih događaja.
Trevore, stari, što ti misliš? -Pa, bojim se, Dave, neću lagati.
Ova hrpa želi drugi Ustanak.
Moj rođak je umro u prvom ratu Bio je borac Volontera,
a sad su su ga zaboravili i to je sramota. -Baš mi je žao, Trev.
Ne shvaćam zašto bi itko to ponovo želio, živi ili neumrli.
Zato sam i glasao za Victus. Oni su se jedini pozabavili problemom.
Dobro, zanimljiva stajališta od Treva.
A sada imamo Davinu na vezi. Bok. Što ti misliš o ovoj temi?
Oprosti.
Sjediš na mom grobu. -Ovo je tvoj?
Oprosti, nisam prepoznao da si jedan od nas sa svim tim na licu.
Ti...
Maštom se branim, sjećanjem borim.
Polako i tiho k’o svijeća gorim.
Rimuje se. -Nisam ja birao. -A što bi izabrao?
Možda pjesmu ili nešto.
Sjećam se svega, misli se roje, gubljenje daha bilo to je.
Gubljenje daha, godina prođe, životu kraj je i smrt dođe.
To bih ja želio. -Super! Upoznali ste se.
Ne službeno. -Kierene Walker, ovo je Simon.
O njemu sam ti pričala.
Simon je jedan od 12 učenika Neumrlog Proroka.
Da. -Jesi li čuo za Oslobodilački pokret, Kierene?
Čuo sam neke uznemirujuće stvari. -Stvarno? Kao?
Ljudi uzimaju tablete i lude po javnom prijevozu. -To nismo bili mi, zgodni.
Uzeli su tablete zaborava i citirali su Otkrivenje, Amy.
Koliko je ljudi umrlo u tom napadu? -13, uključujući i mog susjeda.
Žao mi je što to čujem, ali zločini se događaju na obje strane.
Masakr u Ravensheadu. Tip je počeo ubijati u svom rodnom gradu.
Ubio je devetoro neumrlih i dobio je pet godina
jer je sudac rekao da su djelomično umrli samo pola osobe.
Ne slažem se ni s tim. -Oslobodilačka vojska samo štiti otkupljene od živih.
Zašto? Jer nitko drugi neće.
Kada nepravda postane zakon, otpor postane dužnost. -Točno. -Dobro,
ali ako biste mogli držati svoj otpor za sebe, to bi bilo sjajno.
Ovo mjesto je imalo svojih problema, nastavili smo i nema potrebe za novima.
A kako to radimo probleme? -Ponašajući se tako.
Tako? -Da, znate... Bez pudera i bez leća.
Ali to smo mi, glupko. -Da, znam, Amy.
To si i ti, a bježanje to neće promijeniti.
Ne bježim.
Započinjem novi život. -Već ti je dan novi život.
I možeš ga živjeti ovdje. Neka ti nitko ne govori drugačije.
Svi smo se složili s izdvajanjem sredstava za ovaj mjesec.
Nemamo novca za popraviti ogradu?
Koliko puta, vijećnice? -Ljudi negoduju, predsjedniče.
Zabrinuti su da ograda nije dovoljno sigurna.
Dekan Halton ju je obnovio prije tri mjeseca.
Isti onaj koji je ostavio prolaz kada je podignuta?
Nije sigurna. -Istina.
Sinoć je truli došao u vrt prenoćišta.
Skoro je ubio Sandru Furness. -Što ste napravili?
Morala sam se pobrinuti za njega. -Pobrinuti? -Ubiti ga.
On ili ona? -Kost i koža.
On ili ona?
On, ali nije bio odavde pa se ne morate brinuti.
To je bio nečiji sin. -Poštedite me!
Htio je rastrgati osobu. Trebala sam ga urazumiti? -I oni su ljudi.
Zadnji put kad sam provjerila, ljudi se ne pokušavaju požderati.
Da ophodnje još postoje, ne bih to morala napraviti! -Tako je!
Dokazuje moju tvrdnju. Treba popraviti ogradu.
Slažem se. Nazvat ću središnji ured.
Jem, idem u trgovinu.
Želiš sa mnom? -Ne, hvala! Dobro, ljubavi, vidimo se.
Mama? Pričekaj!
Slobodno.
Mislim da smo loše započeli.
Volite li viski, gđice Martin?
Znala sam uživati u kojoj čašici. -Čašici?
Dobro, dobro. Zašto kasnije ne navratite u župni dvor?
Recimo u pola osam. -Rado.
Švorc sam. -Kao i svi.
Jer svi zapošljavaju trule gadove!
Moram pripaziti na jezik. Danas više ništa ne smiješ reći.
Spasili smo svijet i čovjek bi pomislio da to nešto vrijedi.
Kao da se Ustanak nikad nije dogodio. -Ali je.
A kada se ponovi, cijelo selo će nam se vratiti na koljenima.
Pomozi nam, Garry! Truli žvaču bakinu glavu!
I Jem Walker će obući uniformu. -Čujem da je već nosi, školsku.
Vojniče, pričaš o ratnom junaku.
A za takvo nepoštivanje, ti plaćaš.
Mama, možemo li požuriti? -Imamo još par stvari.
Znam da trebam nešto odavde...
Čišćenje u prolazu broj četiri! -Bok, Sue.
Bok, Sophie. Kako si?
Htjela sam te pitati nešto o Kierenu, Sue.
Da? -Je li... nadaren? -Pa, volimo tako misliti.
Kao i moj Henry. Kakav nadnaravni talent ima?
Moj Henry je vidovit. Kako je preminuo i vratio se,
sada može komunicirati s mrtvima, svima.
Mladima, starima, dobrima, lošima. Sa svima.
Baš sam neki dan išla stepenicama na kat i čula...
Oprosti... Samo ti kreni, dušo.
Oprosti, Sue. -Da, čula sam tu buku...
Oprosti... Oprosti, tražim...
Ne, ne... Molim te... Okreni se, okreni se!
Zbog očiju? Oprosti, morao sam ih izvaditi, ubijaju me.
Što misliš? -Prekrasno.
Trgaju se, viču, žele mozak tvoj!
Ali predaje nema... -Gaz, smiri se.
Briga me, stari. To svi misle, ali samo ja imam muda da kažem.
Nije prazna. -Da, još nije mrtva.
Jesi li me čuo? Duhovit sam za umrijeti.
Što radiš ovdje? -Radim. Što vi radite ovdje?
Izašli smo.
Za budućnost.
S vašim snažnim vezama i mojim robusnim vodstvom,
mislim da možemo vratiti ovu zajednicu s ruba,
suditi tim gadostima, a onda... Aleluja.
Suditi? -Da, naravno.
Ali moramo pričekati sam kraj.
Htio bih vam pokazati nešto jako posebno, ako dopuštate.
Ovdje smrdi nešto trulo. -Dobro, dokazali ste poantu.
Trebamo biti slobodni ići gdje god želimo.
Ljudska prava. -Ne uzburkavaj vodu, Amy. -Tako je, reci im.
Pokrijte se i kupite odavde, vi jebena truleži!
Dobro, Gary, van. -Molim?
Ne možeš im se tako obraćati. Van. -A ti ćeš me natjerati, truli?
Odlazite.
Ne primam zapovijedi od tipa koji nosi šminku.
Jebeni truli! -Jesi li dobro, Gaz?
Puštaj ga!
Pusti ga! -Pucaj, Pearl!
Ubij ga! Ubij truloga! Upozorila si ga!
Nitko da se nije pomaknuo.
Rekla sam, ni makac!
Kierene...
Kada prvoustali budu poraženi, javit će se trube,
a mrtvi će uskrsnuti neraspadljivi.
Ovaj bunker će čuvati mene i Helen na sigurnom u neizbježnom ratu.
Helen? -Moja supruga.
Vratit će se kada dođe drugo uskrsnuće.
Ima mjesta za još. Sa mnom se ne morate pretvarati.
Znam tko ste. Znam zašto ste zapravo došli.
U ovoj župi vodimo detaljne zapise.
Ne brinite se.
Kada prvoustali budu u potpunosti uništeni, dobit ćemo ono što želimo.
Potpuno uništeni? -Eliminirani, ubijeni, svi oni.
Samo tako možemo dovesti drugi ustanak. -Krivo ste shvatili.
Molim? -Poludjeli ste! -Kako se usuđujete?
Ja ne želim drugi ustanak. To je posljednje što želim.
Uspjeli ste potpuno izokrenuti ovo selo.
Ova zajednica je nekad bila svjetionik nade, a sada je u kaosu!
Dopuštate prvoustalima da slobodno hodaju! Što vam je?!
Nećete mi se tako obraćati! -S vama je završeno, župniče.
Završeno? Ja sam autoritet u ovom selu!
Ja sam sve držao pod kontrolom! Ti lažna...
ivan204@prijevodi-online.org ;)
Došao si. -Da.
Pokušat ću zaustaviti nekoga da ode.
Znam kada si rođen i kada si umro, ali ne znam kada si ustao.
Što želiš znati?