***25.000 fps***
Trenutačno, Dvocvijet, prvi turist Svijeta diska...
njega ubrzano napušta, pokušavajući pobjeći iz Krulla.
Taj je pokušaj bio doista 1000% uspješan.
Premda to znači da bi mogao biti i Diskov zadnji turist...
on uživa u pogledu.
U međuvremenu...
nešto iznad Dvocvijeta...
Rincewind uopće ne uživa u pogledu.
Jedino Velika A'Tuin, svjetska kornjača...
zna zbog čega se usmjerila ravno prema zvijezdi.
Oni na Disku to će otkriti za otprilike dva dana...
a onda će se zbilja početi brinuti...
Oktavo, najveća od svih knjiga uroka...
toliko je zabrinut zbog svega toga...
da nešto mora poduzeti na svoju ruku.
Izvrsno, tlo će mi zaustaviti pad.
BOJA MAGIJE, drugi dio: ČUDESNO SVJETLO
Jesam li napustio svijet samo da opet na njega sletim?
Da, jesi.
Zašto? Zašto, zašto!?
Ne idemo nikamo. Pogledaj ono.
Griješim li...
ili se to povećava?
Leti li joj kornjača ravno ususret, pitam ja vas!?
Pa, čarobnjaci govore da nam uvijek nedostaje zvijezda.
Ali, je li itko ikad vidio da se neka toliko priližila?
Gdje su čarobnjaci kada ih trebamo?
Čarobnjaci van! Čarobnjaci van!
Jedan mali korak za čarobnjaka...
u neviđeno.
Jedan veliki skok...
za Neviđeno sveučilište.
Hoće li studentsko vijeće, molim vas, potvrditi...
305-og vrhovnog kancelara?
Neka se zna da...
premda su učinjene ograničene promjene kod osoblja...
par značajnih stvari...
će se ipak promijeniti.
i kako se čini kako postoji izvjestan stupanj...
posve nepotrebne zabrinutosti...
u narodu...
po pitanju zvijezde...
predlažem...
da izvedemo Obred AshkEntea.
Nakon svoje svemirske odiseje...
mnogo milja od Ankh-Morporka, u Vrtložnim planinama...
Prtljaga ima vlastite planove.
Kažem da nam naš gost, čije je ime legenta...
mora iskreno reći...
što je to što čovjek može zvati...
najvećim stvarima u životu?
Oštar obzor stepe.
Vjetar u kosi.
Odmoran konj pod tobom.
Ili je to pogled na tvoga neprijatelja, sasječenog?
Poniženje njegova plemena...
i naricanje njegovih žena?
Što ši rekao?
Rekoh, naš goste...
čije ime je legenda...
da moraš reći iskreno... -Ah, koješta.
Topla voda.
Dobro žubalo.
I mekan...
toaletni papir.
Hadesire desurps decorum demonia...
AshkEnte!
Ustani, o svorenje zemlje i tame!
Prizivamo tebe da se odazoveš prisezi...
BAŠ SAM BIO NA ZABAVI, ZNATE.
Rečeno je...
da možeš vidjeti i prošlost i budućnost.
ISPRAVNO.
Tada nam možda možeš reći...
zašto se crvena zvijezda povećava?
ZATO ŠTO JOJ KORNJAČA LETI USUSRET.
Zašto?
IZ RAZLOGA KOJI SA MNOM NEMA NIKAKVE VEZE.
Tada nam možda možeš reći...
što se točno jutros dogodilo.
KOLIKO SHVAĆAM, OKTAVO SE ZABRINUO...
DA NE IZGUBI OSMI UROK.
Čekaj.
OČITO JE PADAO S DISKA.
Čekaj, čekaj.
Govorimo li o uroku...
koji je u Rincewindovoj glavi?
KOJI NOSI UOKOLO SVE OVE GODINE? DA.
Imaš li ideju, zašto?
ZNAM SAMO DA SE SVI UROCI MORAJU IZGOVORITI ZAJEDNO...
NA RAVNODNEVNICU...
ILI ĆE MNOGO SVJETOVA BITI RAZORENO.
Razoreno?
TO JE DREVNO PROROČANSTVO...
ISPISANO NA UNUTRAŠNJIM ZIDOVIMA...
VELIKE PIRAMIDE U TSORTU.
Možeš li nam reći gdje je Rincewind sada?
U SKUNDSKOJ ŠUMI.
U PRAVCU RUBA OD SREDIŠNJIH PLANINA.
JAKO ŽALEĆI SAMOGA SEBE.
Halo? Ima li koga?
Dvocvijete?
A SADA, MOGU LI POĆI?
O, da. Nadam se da je zabava dobra.
MISLIM DA BI SE RASPOLOŽENJE U PONOĆ MOGLO POKVARITI.
Zašto?
TADA ĆE MI SKINUTI MASKU.
' Večer.
Tražim sve što imamo...
o piramidi u Tsortu.
Uuuk.
Hvala ti.
"Tkogod izgovorio sve uroke zajedno..."
" kada Disk bude u opasnosti..."
Da, da, da, zvijezda, znam.
" dobit će beskonačnu moć..."
" da spašava svjetove."
Da, i to.
Sada slušaj...
ako budeš ovo uuknuo...
bilo kojem čovjeku na fakultetu...
bit ćeš oštro kažnjen.
Ne radi se toliko o tome rastu li banane na drveću...
koliko me boli što moram ovo reći...
Rincewind ne smije umrijeti.
Ili barem ne dok ga ne vratimo ovamo.
I ispraznimo mu glavu.
Rincewinde!
Odlazi. Odlazi!
Rincewinde!
Ne slušam te, ne slušam te.
To sam ja, Dvocvijet.
On je mrtav! I sada mi je u glavi.
Zašto ja?
Zašto ja!? Zašto...
Dvocvijete?
Nije li čudesno što smo obojica završili natrag na svijetu!?
Sigurno sam učinio nešto zbilja loše...
kad sam morao zapeti s tobom.
Kornjača nas je nekako morala uhvatiti.
Zašto bi to učinila?
Ne znam, zar ne?
Uostalom, gdje smo to?
Živog ili mrtvog?
Kako ga trebamo za izgovaranje uroka, da bi spasio svjetove...
pretpostavljam da bi živ bio bolji.
Spasio svjetove? Što to znači?
Ne znam.
Ali sve dok je jedan od svjetova koje će spasiti ovaj naš...
smatrao bih to krajnje... zadovoljavajućim ishodom.
Ovo je izvanredno. Izgleda da će obaviti ceremoniju.
Drevan, tradicionalni obred...
koji je vjerojatno star preko tisuću godina, da bi proslavili...
Sve te stvari tipa Zlatna grana i Krug prirode...
svode se samo na seks i nasilje.
Obično oboje istodobno.
Mislim da bismo trebali krenuti.
Hajde, idemo!
Kad bih samo imao svoju slikarsku kutiju.
O, tu si.
Vrlo je odana.
Da, ako je odanost ono što tražiš od kovčega.
Hajde, moramo ići odavde.
Je li ona svećenica?
Ne bih rekao.
Čuj, ovo sljedeće ti se neće svidjeti, obećavam ti.
Želim ostati.
Mislim da su obredi poput ovoga na tragu primitivne jednostavnosti.
Ako baš moraš znati, spremaju se žrtvovati je.
Što, ubiti je?
Baš i ne bi bila neka žrtva kada to ne bi učinili, zar ne?
Zar nisu mogli jednostavno koristiti cvijeće, bobice i takve stvari.
Nešto simbolično?
Čuj, niti jedan vrhovni svećenik koji drži do sebe...
neće obaviti sav taj posao s trubama i procesijama...
a onda zarinuti nož u sunovrat i par šljiva, zar ne?
Idemo.
Zbilja, iskreno, molim vas.
Hej, vi tamo.
Mogu li vam nešto reći, gospodine?
Žao mi je što prekidam, ne mislim vas gnjaviti.
Samo sam se zatekao tamo i vidio da...
Pitam se biste li razmotrili na trenutak ideju da...
Reši mi što taj drugi idiot šini...
ili ši mrtav šovjek.
Vidite, ne možete je vratiti. S krvlju i bijelom odorom...
Ime mu je Dvocvijet...
i nije iz ovih krajeva.
Niti ne ižgleda tako. A šada...
ono što trašim...
je kutija puna blaga, š nogama.
Dolaži ovamo.
O, zdravo.
Zvijezda! -Gledaj, postaje veća.
Nikad prije niši učinio ništa šlično?
Što to?
Uletio u hram, poubijao švećenike...
ukrao žlato i špašio djevojku?
Ne u toliko mnogo riječi, ne.
To ti še ovako radi.
Idemo.
U redu je. -Vraga je u redu.
Zašto ljudi uvijek moraju sve pokvariti?
Upravo si spašena od apsolutno sigurne smrti.
U ovim krajevima život nije lagan.
Mislim, čuvati se...
Mislim, ostati...
Mislim, ne dozvoliti sebi...
Ne izgubiti kvalifikacije! -Kvalifikacije?
Sada sam mogla biti s mjesečevom božicom i piti medovinu iz srebrnog pehara.
Osam godina ostajanja kući subotom navečer...
a onda sve ode kvragu!
Gdje sam sada?
Sanjaš.
Mogu li se probuditi, molim.
Pred sobom imaš vrlo važnu zadaću.
Dobro.
Rincewinde!
Rincewinde? Jesi li pri sebi?
Nije šak ni ranjen.
Rincewinde! Čuješ li me, Rincewinde?
Što je š tom djevojkom?
Ne pušta da je spasimo.
Malo šutra.
Nemoj šamo lešati tu, glupa kravo, pomoži mi uštati.
Jesi li siguran da me ne možeš čuti, Rincewinde?
Prije mnogo godina, sredili smo da se jedan od nas skrije u tvojoj glavi.
Tko je to točno "mi"?
Mi smo sedam uroka i zadaća nam je da se...
ništa strašnoga ne dogodi osmome, Rincewinde.
Vrlo je važno da čarobnjacima ne dozvoliš da ti oduzmu urok.
Svih osam uroka mora biti izrečeno u pravo vrijeme...
ili će se dogoditi strašne stvari.
I ne smiju ih izgovoriti krivi ljudi.
Čarobnjaci.
Točno tako.
Jesam li u Oktavu?
U izvjesnom metaforičkom smislu, da.
Zašto vrištiš?
Da, zašto vrištiš?
Nalazim se u prokletoj knjizi, pričam s glasovima koje ne vidim...
a vi me pitate zašto vrištim?
Vrlo je važno da dobro čuvaš urok u svojoj glavi...
i doneseš ga nazad nama u Sveučilište...
prije ravnodnevnice...
tako da se, kad bude pravo vrijeme, možemo izgovoriti.
Zašto bi vas itko htio izgovoriti?
Radi se o zvijezdi. Vidiš, kornjača joj ide ususret jer...
Ne, ne! Prestanite, prestanite, prestanite.
Potpuno ste mi uništili život, shvaćate to, zar ne?
Mogao sam doista uspjeti kao čarobnjak...
da me niste iskoristili kao prijenosnu knjigu uroka.
Ne mogu upamtiti nijedan drugi urok...
jer su previše prestrašeni da budu u istoj glavi kao i vi.
Tada gledaj na to ovako. Čim urok bude izgovoren...
riješit ćeš ga se.
I nas. -Zauvijek.
Kad je ravnodnevnica?
Za dva dana, mislim.
Točno.
Moramo poći. Istog trena.
Neće li druidi slaviti ravnodnevnicu ovdje?
Vjerojatno ne.
Jesi li baš siguran?
Jer bih ja rado ostao ovdje. -Da.
Ali Ankh-Morpork je mjesto...
gdje treba biti za ravnodnevnice.
Pa, Rincewinde, ako nećemo ostati ovdje...
Osjećati ulične kocke pod nogama...
i stari poznati zadah septičkih jama.
U ovo doba godine su najzanosnije.
Mjesto gdje osjećam da doista... -Želim te povesti kući.
Kući, do krumpira koji prodaju...
i štanda s prženom ribom...
na raskrižju Ulice prepredenih vještina...
i Ulice đubrišta.
Da, krumpir, ali Rincewinde, ovo je baš bila ljupka bitka...
ali ono što ja zbilja želim vidjeti...
je hram u Bel-Shamharothu.
Krumpirići, čujem kako dozivate.
Što si to rekao?
Želim vidjeti hram u Bel-Shamharothu.
Ne valjda dom divovskog strašnog pauka...
iz kojega se nikad nitko nije živ vratio?
Upravo taj.
Dobro.
Naravno...
rijeka Smarl teče odmah uz njega.
Onda je sve dogovoreno. -Na putu...
za proslavu ravnodnevnice u Ankh-Morporku.
Već čujem kako krumpiri dozivaju.
Tako.
Začepi.
Ne sviša mi se taj zvuk.
Što ćemo činiti?
Uspaničiti se?
To je on!
Čarobnjaci. -Panika!
Jesu li došli proslaviti ravnodnevnicu?
Brzo, unutra.
Rincewinde!
Oni te poznaju.
Okružili smo te.
Pođi s nama da vidiš vrhovnog kancelara Trymona...
i sve će biti u redu.
Imaš njegovu riječ.
Lijepo je što žele da se vratiš. -Ne, nije.
Čak i po čarobnjačkim standardima...
Trymon je opaka zvjerka.
Možemo to na jednostavan način...
ili možemo na vrlo jednostavan način.
Što je jednostavan način?
Izlaziš neprekriven gorućom lisnom plijesni.
A što je vrlo jednostavan način?
Založimo vatru za žrtvenu lomaču.
S tobom unutra.
Što misliš, kako će ovo završiti?
Ako je ta zvijezda koban znak, čini se da ćemo svi umrijeti.
Sada bismo joj već trebali dati ime.
I mogli bismo. -Što kažeš na...
Zvijezda smrti?
Ne budi tup, kakvo je to ime?
Zvijezda smrti!?
Tko je bacio urok?
Nisi tamo vidio onog Trymona, je li?
Trymona? Ne, zašto?
Na trenutak sam pomislio da smo u nevolji.
Rincewinde, pazi!
Malo ranije bi bilo fino.
Dvocvijete!
Svi čarobnjaci moraju umrijeti!
Ako se čarobnjaci ne mogu riješiti zvijezde...
trebali bi obustaviti svu magiju...
i, kako spada, izvršiti samoubojstvo.
Ako će biti takvi...
ja bi ih osobno pustio da izgore.
Svi čarobnjaci moraju umrijeti! -Činjenica je...
da zvijezda postaje sve veća.
A bez Rincewindova uroka...
ne možemo ništa učiniti.
Pogledao sam u Zrcalo previda.
Ja sam ga tražio u runama M'hawa.
Smijem li pojasniti da sam ja pokušao i Zrcalo i rune...
i kokošje iznutrice. -Je li bilo koristi?
Dakle, nitko ne zna gdje je sada?
Ne.
U kriznim vremenima...
čovjek mora biti mudar.
A mudri ljudi čine što vremena zahtijevaju.
Dvocvijete, Dvocvijete. Hajde, probudi se.
Moramo ići.
Dobro, ako tako želiš...
Pušti me da odmorim lefa. -Dvocvijete.
Hajde, budi se. Idemo, momče.
U bišagama imam neke pomašti, ako nemaf nifta protif.
Tko si ti?
Cohen...
mi je ime.
Barbar Cohen.
Baš taj.
Čekaj, čekaj.
Cohen je krupan momak, građen kao bik.
S grudima koje kao da su pune nogometnih lopti.
On je najveći ratnik Diska!
On je legenda za života.
Djed mi je znao pričati...
Tako je, dješače.
Ja sam šivot za legende.
Bili ste najveći.
Bardi još pjevaju pjesme o vama.
Nikada mi nisu plašćena autorska prava.
To je šaga moga šifota.
Ošamdešet godina u poslu i fto imam od toga?
Bolna lefa, hemoroide, lofu probavu...
i ftotinu ražnih refepata za jufu.
Jufa. Mržim jufu.
Fupu. -Juhu.
To mi je žbog žuba, švaćaf.
Nitko te ne užima ža ožbiljno kad nemaf žuba.
Kafu: "Sjedni už fatru, djedice, i pojedi jufu."
Bogme, baf rufno kafljete.
Da, znam. Oprostite.
Samo Hajde, probudi se!
Otifao je.
Što, mrtav?
Pa...
Moram ga vratiti u Ankh-Morpork.
Pa, nije baf škroz mrtaf.
Ne smije umrijeti, Patricij će me ubiti.
Šamo je otifao. -Otišao?
Gdje? Zar ga ne mogu vratiti?
Ne žnam, ali mišlim da žnam nekoga tko bi mogao pomofi.
Nekromanta.
Što je nek romanca?
Ne, nekromant, on razgovara s mrtvima.
Naravno, ja ne vjerujem u tarot karte.
Sve te gluposti o tome...
kako je to stara mudrost cijelog svemira...
Gomila starog smeća.
Zvijezda.
To nema veze sa mnom.
Četiri slona.
As kornjača.
Smrt.
Je li zbilja mrtav?
Rekla je da je to nekakaf lijek.
Žato, ako feliš opet fidjeti švoga prijatelja na ovom švijetu...
ja bih to na tvojem mještu popio.
Pa, ako ste sigurni da je sigurno.
Ne može biti neukusnije od piva, zar ne?
Pa, pogodio ga je urok umjesto mene, zato...
unutra s time.
Pa, zapravo, uopće nema loš okus.
Kamo idem?
Ne osvrći se natrag.
Ali kamo idem?
Dvocvijete!
Tu si.
Kakav čudesan sat.
Rincewinde, gdje smo to mi?
Mi nekako smo...
nezvanično mrtvi.
Hajde. Nemamo vremena za slikanje, idemo.
Neće dugo potrajati.
Loše svjetlo! Tri proklete godine u fiksiru, ako mene pitaš.
Učini što možeš.
Zašto želiš snimati slike?
Možeš li samo zapamtiti?
Pa, u godinama koje dolaze, dok budem sjedio uz vatru...
Sjedit ćeš uz vatru zauvijek...
ako ne otiđemo odavde!
Ovuda. Dolazi.
AH, NADAM SE DA NE ODLAZITE.
TAKO RIJETKO IMAM DRUŠTVO.
Mi Zbilja te ne smijemo zadržavati.
Pripremi se za trk.
Ali nikad prije nisam bio pred vratima Smrti.
Dobro, ali sada, trk!
Ne osvrći se! Ne osvrći se! Ne smiješ se osvrtati!
IMA I GORIH STVARI OD SMRTI, ZNAŠ.
Nabroji dvije.
TO ME UVIJEK NALJUTI.
BAŠ BIH MOGAO UGRADITI VRATA NA AUTOMATSKO ZATVARANJE.
KAD BIH IMAO VREMENA.
Rincewinde.
Zdravo. -Zdravo tamo.
Jesam li se uopće pomaknuo?
Samo si gledao u vatru, kao da si vidio duha.
Ah, živ si.
Ali ne zahvaljujući sebi...
gospodine. "Hoćete li malo bobica..."
" dok mi kosom budete sjekli glavu?
Bez zagrljaja. Ja se ne grlim.
Moja glava. -Bio si bolestan.
Bio si priviđalo ti se.
Ako mi se priviđalo...
kladim se da sam snimio poneku odličnu sliku.
Ne smiješ. Bez sliko-grafije.
Konjski narod je vrlo sumnjičav.
Spremit ću ti ovo u Prtljagu.
Bolje vam je da sada ne pođete negdje gdje nam treba puno crne.
Nije bilo tako.
Tamo je bila mala seoska kućica...
Vi vidite što vidite, ja slikam što ja vidim, a to je jedino stvarno, shvaćaš?
Što se dogodilo sa starom Gadlerovom stolicom...
onom s naslonima u liku lavljih šapa i s pačjim nogama?
Ah, to.
Dao sam da je spale.
Ali, to je bio neprocjenjiv magijski artefakt. Izvorni komad...
A sada...
mogu li vam pažnju usmjeriti na dnevni red?
Što čini taj dred?
To je jednostavno popis stvari koje moramo raspraviti.
A na njegovu vrhu... je pitanje Rincewinda.
I zvijezda. Ljudi agitiraju, znate.
To je druga točka dnevnog reda.
Prva točka je činjenica da ga niste uspjeli pronaći.
Što onda predlažete da učinimo?
Ne predlažem ništa.
Već sam nekoga poslao da ga pronađe.
Koga?
Junaka.
Po čijem ovlaštenju? -Svojem.
Drugo mi ne treba.
Unajmili ste krvožednog idiota...
koji ne zna hodati i govoriti u isto vrijeme.
Kako možete ikoga ozbiljno shvaćati, kada...
Junak, koji je toga časa već galopirao prema Vrtložnim visoravnima...
nije se miješao u razmjenu uvreda među čarobnjacima.
Ne samo zato jer oni to ne uzimaju za ozbiljno...
već zato što je taj određeni junak zapravo...
junakinja...
po imenu Herrena.
Konjški narod je odlufio...
Jako mnogo štuju Cohena.
Cohen? Barbar? -Mislio sam to spomenuti.
Ali tamo u Ankh-Morporuku si rekao. -Lagao sam.
Konjški narod je odčufio...
dati vam pet konja i pokafati vam put do rijeke Šmarl...
gdje mofete ufatiti brod za Krufno more.
Lagao si? -Da. Ah, pa, ja...
Volio bih vam jako zahvaliti jer ste bili od velike pomoći...
i bit će nam vrlo...
drukčije bez vas.
Ne felif da te pratimo?
Ne, snaći ćemo se.
Šada šu opafna vremena.
Da, znam, ali...
Počinjem se vrlo dobro nositi s tim događajima na rubu smrti.
Ne mogu vjerovati da je ovo Barbar Cohen.
Je li on, mofda, šarkaštičan?
Ne, uvijek je ovakav.
Pa ima oči, zar ne?
Da, ali...
on stvari ne vidi kako ih drugi ljudi vide.
Uzmimo, na primjer, ovu jurtu. Tako je...
Pa, mračna je i masna...
i smrdi poput jako bolesnog konja.
Da, ali on će reći...
da miriše poput neobične i vrlo rijetke smole...
što su je zelenooki ratnici pokrali negdje...
na rubu civilizacije. Znaš, i tako dalje, i tako dalje.
Pa, zmijski ratnici su...
Mogu mu reći da začepi.
Ne...
šviđaju mi se njegove oči.
Mogu gledati unazad 50 godina.
Pofi fu s vama...
jer, ako vam se ifta dogodi...
legenda fe biti okaljana.
Ali i žbog ožeblina.
Idem i ja!
Za slučaj da Cohenu treba nešto istrljati.
Šada je još šjajnija.
Fto je to?
Zašto svi gledate mene? Ja ne znam što je to.
Vjerojatno komet ili takvo što. -Pitam se je li to nekakav znak.
Hoćemo li svi biti spaljeni?
Otkud bih, dovraga, ja to znao?
Nikad prije me nije pogodio komet, zar ne?
Nastavimo dalje.
Jesi li to očešljao bradu?
Mislim da ti je ona unijela ponešto sjaja.
Da šam barem 20 godina mlafi.
Imao bih 67.
Ja, jašem s Barbarom Cohenom.
Tko nas sada uopće može napasti?
Doista ima stotinu milja prema rubu do rijeke Smarl...
preko visoravni i dolje, do mračne borove šume...
koja leži prilično bliže nego bi bilo udobno...
planinama Trolove kosti.
Štos je u njihovu imenu.
Moramo li doista stati?
Rijeka Smarl ne može biti tako daleko.
Lađar ne radi nofu...
pa še onda mofemo i malo odmoriti. Osim toga, noge šamo što mi nišu otpale.
Imao bi baš zgodne noge, da si samo pazio na njih.
U mojem pošlu ne šušrefeš puno pedikera.
Upožnao šam mnogo žmijških švefenika...
biješnih bogova...
vojškovođa.
Ali nikad nijednog pedikera.
Mišlim da žbilja ne bi ižgledalo primjereno.
Cohen protiv pedikera.
Ili, Cohen protiv Pedikera Usuda.
Ili Cohen i bijesni zubari.
Što ima šmiješno u tome?
Ništa posebno.
Ne krivim vaš.
Teško je biti junak kad nemaš žuba.
Nije važno što ši još ižgubio.
Čak možeš profi i š jednim okom.
Ali pokaži im puna ušta dešni i nitko te više ne poštuje.
Ja te poštujem.
Zašto si ne načiniš nove, po mjeri?
Imam problema š maštikacijom.
Molim? -Pa znaš, švakanje.
Ah, da, žvakanje.
Zovu ih pro-teze.
Fri-teže?
Proteze!
Tamo odakle dolazim ih mnogi nose.
Što? I ne moraju ješti šamo juhu?
Ne!
Ovo bi trebalo rangirati kao najpatetičnije jednostavnu zasjedu...
u povijesti žena mačevalica.
Nemam pojma zašto ste baš vi toliko važni.
Važni? Kome? -Čarobnjacima.
Čarobnjaci? -U Neviđenom sveučilištu.
Iz nekog razloga, žele da vas vratim nazad.
Do lađe na rijeci Smarl nema puno jahanja.
Odatle, bit ćemo u Ankh-Morporku do jutra.
Oprostite.
Mislite li da bismo mogli usput svratiti do hrama Bel-Shamharoth?
Jedino ako želite jahati 1000 milja prema rubu, u krivom smjeru.
Mislite, do hrama Bel-Shamharoth se ne može rijekom Smarl?
Ne, naravno da ne.
Barem ćemo dospjeti u Ankh -Morpork do proslave ravnodnevnice.
Kakve proslave ravnodnevnice? -Nikad za to nišam čuo.
Znači, moj me vodič uopće nije mislio odvesti u Bel-Shamharoth, zar ne?
Ne. Bilo je previše opasno.
Želiš li natrag pola svoga novca?
Želiš li natrag sav svoj novac?
Čuj, ne radi se o novcu. Trebali bismo biti prijatelji.
Rukovali smo se u to ime.
Čuj, ako baš moraš znati istinu...
pristao sam ti biti vodič...
jer je Particij Ankh-Morporka...
rekao da će mi učiniti neizrecive stvari ako ne pristanem!
Eto ti ga na.
Hvala ti što si bio iskren.
U Ankh-Morporku niti ne proslavljaju ravnodnevnicu, je li?
Ne.
I ja sam vjerojatno najgori čarobnjak s ove strane Kružnog mora.
A ja sam mislio da sve ide tako dobro.
Pa, krivo si mislio.
U velikoj si opasnosti, moraš ugasiti vatru!
Ne, ti si u velikoj opasnosti.
Vatra ostaje. Nemoj mi pokušavati skretati pažnju.
Ne, to je...
Očito nikad nisi čula za legendu o Starom Djedici.
Znao sam da se zbivalo negdje ovdje.
Kad trol ostari... -Postoje trolovi?
postaje sve veći i veći.
A ovo je vrlo star trol.
Svi znaju da se trolovi klone vatre.
Ali ovaj trol o kojem govorim...
ne može. -Ne može?
Ne, jer si mu zapalila vatru na jeziku!
Brzo! -Je li to potres?
Dolazite, vas dvoje.
Cohene!
Difi se, ti glupa kravo.
Ah, hajde, trči!
Mislim da kući idemo u koverti.
Kad bi potpun i krajnji kaos bila munja...
biti vezan uza te je poput stajanja na vrhu brda...
u grmljavinskoj oluji s bakrenim oklopom na sebi.
i vikanja: "Svi su bogovi idioti."
Hvala ti. -To nije bio kompliment!
Hajde, ustanimo.
Ja idem vidjeti Bel-Shamharoth.
Sa srećom ti, nadam se da će te pauk pojesti. Kvragu i Patricij.
Ja idem kući u Ankh-Morpork.
Fino. -Fino.
Jesi li sad sretan? -Ne želim o tome govoriti.
Idemo u Ankh-Morpork.
Nisam baš to imao na umu.
Čini li mi se to samo...
ili ovo doista izgleda kao prilično vrlo velika meta?
Uništite te čarobnjake! Uništite te čarobnjake!
Nevolja je tu tome što vrhovni kancelar jednostavno nije timski igrač.
Postoji, naravno, predaja o mrtvačevim špicastim cipelama.
Misliš na nekakvo stvaranje praznine...
u uredu vrhovnog kancelara?
Vrlo dobro.
Trebamo dobrovoljca.
Ima li koji?
Bilo tko?
Onda svi.
Čekajte.
Ti nisi onaj uobičajeni lađar.
Već sam bila ovdje. Onaj stalni je krupan momak.
Vas dvojica, ščepajte ga. -Tupa kravo.
Ti, začepi. -Da vidimo što je ispod ove odore.
Ubijte ih oboje. Ja ću se pobrinuti za ovu staru ludu.
Vrijeme je za pokret.
Hajde! -Bogme, dobro obavljeno!
Izvrsno, gospodine.
Uh.
Ištegnuo šam leđa.
Ne znam tko si i odakle si...
i ovo nije ništa osobno, shvaćaš...
Jesi li dobro?
Moja leđa izlijefena šu.
Moj je otac običavao preporučivati vješanje o dovratak.
Zbilja bismo trebali poći.
Pretpostavljam da niši žaintereširan ža prodaju te prtljage?
Ne, to nikako ne mogu učiniti.
Tražio šam poklon ža Bethan, šhvaćaš.
Mi ćemo še vjenčati.
To je izvrsno. -Vi to trebate prvi znati.
To je vrlo...
To je razlog za slavlje.
Prilično sam siguran da imam neke putne dvopeke...
i vode u prtljagi.
Ti...
Zbilja ozbiljno misliš oko tog vjenčanja?
Imaš primjedbi?
Ne, samo sam mislio, znaš, da je ona...
u dvadesetima, a ti...
si vremešnijih uvjerenja.
Mifliš da je vrijeme da še šmirim?
Ne, prije sam mislio na...
fizički...
dobnu razliku.
Na...
Šhvaćam što mišliš.
Napor.
Nišam to tako promatrao.
Nadam se da te nisam uznemirio.
Ne, nemoj še išpričavati.
Imao ši pravo kad ši to špomenuo.
Žnaš, ponekad...
čovjek mora riškirati.
Nemoj še vrijeđati...
ali mišlim da ćemo ipak naštaviti š tim vjenfanjem...
i šamo še nadam da je ona dovoljno jaka.
Hoćemo li doći do Ankh-Morporka do zore? -Apšolutno.
Dobro, tko šeli naufiti...
kako dovešlati do Ankh-Morporka?
Razlog zbog čega sam vas okupio danas ovdje...
jest najava da će se održati sastanak.
S dnevnim redom.
Sa samo jednom točkom dnevnog reda.
Agendumom.
Oprostite?
Pretpostavljamo da to ima veze s vijestima...
da vaša junakinja nije uspjela uhvatiti Rincewinda.
Ne sjećam se da sam vam dao riječ!
Održat će se sastanak...
radi konzultacija s Oktavom.
Sa samo sedam uroka?
Jeste li sigurni da je to mudro...
vrhovni kancelaru?
Prešli smo granice...
mudrosti.
Ankh-Morpork.
Biser među gradovima.
Nema grada u multiuniverzumu koji se može usporediti s Ankh-Morporkom...
po zadahu.
Gledajte. Idemo.
Čarobnjaci, zašto ste nas iznevjerili?
Što to on čini?
Ovo šam trašio.
Uškoro ćemo vam še pridružiti. -Što, draguljar?
To je ižnenađenje.
Ti...
čekaj ovdje, Beth.
Oprostite. Zašto svi odlaze?
Zvijezda će se sudariti s Diskom.
Svi ćemo izgorjeti i umrijeti.
Zvijezda je život, ne smrt.
Što? -Što što?
Tvoj glas, odjednom je postao hrapav. Nisi zvučao kao ti.
To je urok, pokušava mnome ovladati.
On zna što će se dogoditi.
Zašto slikaju sve te zvijezde?
Misle da će je to odagnati? -Ne, to neće uspjeti.
Mislim da znam što hoće. Dolazi.
Ogromna je! Idemo!
Najčudnija stvar koju sam ikad izradio.
Ali praktična, moram vam priznati.
Kako ste ono rekli da to zovu?
Fri-teze.
Izrađene od trolovih zuba.
Ovo je Bethan, moja suđena.
Mogu li negdje ovdje kupiti vjenčanicu za nju?
I krvavi odrezak.
Što to Što to činite?
Rješavamo Disk pokvarenosti.
Ovo je Nekrotelikomnikon.
Čarobnjaci ga koriste za kontaktiranje sa smrću.
Kako si to znao?
Samo sam, znaš, pretpostavio.
Onaj ima veliku kutiju s nogama.
A ovaj izgleda kao čarobnjak.
Gospodo...
čudesno svjetlo!
Sigurni smo, sve dok ne dodirujemo knjigu.
Da vidimo.
"Za smiriti je..."
" stvar koja je čuvar..."
" ušutkati..."
" i vratiti u tamu..."
O čemu ja to govorim?
Ja ne znam stvarati magiju. -Što?
Kad te pogledam, vidim samo čarobnjaka.
Čarobnjaka? -Da.
Ti si čarobnjak. Ponašaj se tako. -Da se ponašam tako?
U redu, odstupite...
ili ću vas nafilovati magijom!
Sve je magije nestalo.
Zvijezda ju je usisala.
Zbilja to mislim.
Ašonti...
peruča...
belzebor!
Dobro, to je dovoljno!
Naoružani smo do zuba. -A što je s...
Gdje je Prtljaga. Gdje ti je prtljaga?
Često ne znam gdje mi je prtljaga...
u tome i jest štos ako si turist.
Dobro.
Imam čarobnjaka i ne bojim ga se upotrijebiti.
U Veliku dvoranu, gospodo.
Zaključao nas je!
Zvijezda ima pjege po sebi.
Ne, to nisu pjege, to su to su stvari.
Stvari koje kruže oko... kruže oko zvijezde.
Kao što sunce kruži oko Diska.
Bliže su jer jer...
To su definitivno pjege.
Dolazi.
Izdajnički čarobnjaci moraju umrijeti!
Hajde, idemo.
Izdajnički čarobnjaci moraju umrijeti!
Hajde. Niži podrumi su u ovom smjeru.
Sve što ovako cvili nikako ne može biti opasno.
Nemoj, gledaj nazad.
Ima li koga tamo?
Molim te!
Halo? -Tko je tamo?
Rincewind je.
Tako je, Rincewind je.
Rincewinde. -Jesi li donio urok?
Tko je tamo?
Učitelji čarobnjaštva. -Učitelji?
Zašto ste unutra? -Zaključali su nas.
Što, s Oktavom?
Oktavo, zapravo nije ovdje.
Dobro.
Čuj me sada. Za ovo će trebati malo magije...
zato budi dobar i otrči pronaći čarobnjaka.
Otrčati pronaći čarobnjaka!?
U redu, odmaknite se.
Nađite nešto iza čega ćete se skloniti.
Zašto? -Ozbiljno govori.
Vidite tu venu koja mu natiče na čelu?
Ozbiljno misli. -Hoćeš li začepiti?
Dobro.
Jesi li vidio Trymona na putu ovamo?
Ne. Zašto?
Jer je on ukrao Oktavo.
On. -Oduvijek sam govorio da će daleko dogurati.
Dogurat će mnogo dalje ako otvori tu knjigu.
Zašto? Što će se dogoditi?
Jedan um ne može primiti sve uroke.
Skršit će se i ostat će samo rupa. -U njegovoj glavi?
U samom tkivu univerzuma.
Može misliti da ih sam može kontrolirati, ali...
Ali nema urok iz tvoje glave, dakle...
Idemo!
Učinio je to. Otvorio je prolaz.
Jesu li te stvari zlodusi? -Zlodusi bi bili bajno cvijeće...
u odnosu na ono što se pokušava probiti ovamo!
Što predlažeš učiniti u vezi s time?
Sve je gotovo, zar ne vidite?
Ne možete uroke ugurati natrag u knjigu.
Ne možete poreći ono što je bilo izgovoreno.
Možeš pokušati.
Mičite mi se s puta! -Što?
Čekaj! Stani, stani.
Čuj ne razumiješ.
Tamo gore su nezamislivi užasi.
Oduvijek sam želio učiniti nešto ovakvo. Mislim...
ovo je pustolovina, zar nije?
Ti si definitivno lud.
Stalo je.
Prazne su. Potpuno su prazne.
Onda je to učinio, pročitao je uroke.
I to uspješno.
Mislim da trebamo poći gore i...
čestitati mu. -Čestitati mu?
Kad napreduješ u zanatu, momče...
s vremenom ćeš otkriti da je jedino važan uspjeh.
Tako se ne postupa s knjigom. Hrbat je skroz iskrivljen.
Daj mi to. Momak, je li?
Kad napredujem u zanatu. A samo sam godinama hodao...
uokolo s jednim od najvećih uroka u glavi.
I nisam posve poludio, zar ne? Ne, nisi.
Gdje su ostali čarobnjaci.
Rincewinde.
Pridruži nam se, hoćeš li?
Osmi urok.
Daj mi ga.
Daj...
mi...
urok!
Ne. Moraš ga pokušati sam uzeti.
A mislim da ne možeš!
Ali, samo te moram ubiti...
i on je moj.
Ovi kipovi sliče čarobnjacima!
To i jesu čarobnjaci! -Jesu?
Bili su!
Ima i gorih stvari.
Mogu ti tijelo prekriti mravima.
Imam moć... -Ja imam mač, znaš.
Patetično.
Patetično? Pokazat ću ti ja patetično.
Halo?
Rincewinde, gdje je mač? Naći ću ga.
Moram te upozoriti...
da sam sada pravi čarobnjak.
Tada se pridruži subraći čarobnjacima...
ti nabrekli mali crve!
Sada mi više ne trebaš. -Ah, evo ga.
Dolazi!
Mali uroče...
U mene!
Požuri! -Što sad? Ah, požuri!
Pretpostavljam da su to uroci.
Dvocvijete?
Jesi li...
Jesi li to ti, Rincewinde?
I želim da učiniš...
nešto vrlo važno za mene, Dvocvijete.
Da. Ja spreman sam.
Što želiš da učinim?
Želim da dođeš ovamo...
i pomogneš mi popeti se...
prije nego mi ruka sklizne s kamena.
Drago mi je da si živ. -Da, i meni.
Možeš li Možeš li mi sada pomoći popeti se?
To bi moglo biti malo teže. -Zašto? Za što se držiš?
Za tebe!
Osim za mene!
Kako to misliš, osim?
O, kvragu.
Ne znam zašto, ali sve otkad sam te upoznao...
mnogo sam vremena proveo...
viseći o vršcima prstiju...
nad izvjesnim ponorima. Jesi li to primijetio?
Ah, ti si!
Ne opet!
MISLIM DA SAM UPRAVO DOŽIVIO...
JOŠ JEDNO BLISKO-RINCEWINDSKO ISKUSTVO.
Bilo bi lijepo da je bilo malo ranije.
Čudno mjesto za postavljanje kipova. Nitko ih ne može vidjeti.
Premda ne mogu reći da su nešto posebno.
Vrlo loš rad.
Ovo...
Ovo je mjesto na kojem ćemo se pozdraviti.
Van!
Što to sada čini? Prokleta stara luda...
Nije li sva ova magija uzbudljiva?
To su samo svjetla.
Nije čak izvukao grlice ili biljarske kugle iz rukava.
Je li to to?
Novi svjetovi!
Moram ovo slikati.
Možda ću zaboraviti.
Kako ovo možeš zaboraviti?
Ovo je nešto najljepše što sam u životu vidjela.
Imam ga.
To ti je stari Dvocijet.
Jednostavno cijeni ljepotu na sebi svojstven način.
Mislim, ako pjesnik ugleda sunovrat...
zagleda se u njega i onda napiše dugačku pjesmu.
Ali Dvocvijet bi odlutao i kupio knjigu o botanici...
a onda bi, kad je pročita...
zgazio sunovrat.
Zvijezda.
Smanjuje se.
Ovo je poput zlatnog mora!
Prije poput zlatnog sirupa.
Ovo je lijep, dramatičan kraj.
Ali život tako ne funkcionira...
i ima još stvari koje se moraju dogoditi.
Tu je Oktavo, na primjer...
i mnogi su gledatelji shvatili da prema njima pada...
najmagičnija stvar...
na cijelom Svijetu Diska.
Dobro. U redu. Idemo.
O, Bože.
Kasnije je Dvocvijet pitao Prtljagu...
što je učinila s Oktavom.
Ali izraz njezina lica mogao se opisati samo kao...
Što sada čine?
drven.
Pokušavaju otvoriti Prtljagu. Idemo!
Baš je lijep dan.
Zrak je poput vina!
Rincewinde, odlučio sam... -Znaš, mislim da ću se opet upisati.
Mislim da bih mogao dobro svladati tu magiju...
i diplomirati s vrlo vrlo dobrim uspjehom.
Jer kažu, ako je summa cum laude...
tada je život lak!
To je dobro...
Naravno, ima i puno upražnjenih mjesta do vrha...
sada kad su krupne zvjerke na mrtvoj straži.
Hoće li ih se moći vratiti natrag?
Vjerojatno ne.
Hoće li se moći nešto učiniti s Trymonom?
Bit će baš dobar vrtni kamenjar.
Hajde! Pođi srediti sve to.
Mislim da bi se mogao vrlo dobro nositi s tom magijskom lakrdijom.
A ja, ja se vraća kući. -A bistar momak...
koji se nagledao svijeta, može bez problema...
Oprosti. Što si rekao? -Rekao sam da idem kući.
Kojoj kući?
Kući, doma. Tamo preko mora, gdje živim. Pa znaš!
Sinoć mi je palo na um da je...
sve to putovanje i razgledanje stvari fino...
ali ima puno zadovoljstva i u svršenim pričama.
Znaš ono, umetanje slika u knjigu...
prisjećanje na stvari...
Ima? -Da.
A važna stvar oko pamćenja stvari...
je to što negdje nakon toga imaš otići...
gdje ćeš ih se sjećati.
Zapravo nigdje nisi ni bio...
sve dok se ne vratiš kući.
Dobro.
Pa, ako tako gladaš na stvari...
Kada polaziš? -Mislim, danas.
Danas bi trebao isploviti brod kojim mogu prijeći dio puta.
Da, ja Valjda je tako.
To smo, dakle, riješili. Odbacit će me do Smeđeg otočja...
a otamo mogu lako naći brod za doma.
Dakle, izvrsno.
Znači, pronašli ste svećenika. -Da.
A Cohen ga čak nije pokušao ubiti da ga opljačka.
Haljina ti je izvrsna.
Hvala. Osobno sam je ukrao.
Čuj, ovo je za vas dvoje.
Znam da može biti skupo prvi put zasnivati dom.
Pa čak i malo kraljevstvo.
Mislio sam i tebi nešto dati.
Ma, ne valjda...
Ne moraš...
Tvoja je. Meni više ne treba...
a i neće mi stati u garderobu.
Što?
Prtljaga! Zar je ne želiš?
Prtljaga!
Ja...
Ali, ona je tvoja! Slijedi tebe. Neće htjeti ići za mnom.
Prtljago?
Ovo je Rincewind. Sada si njegova, dobro?
Ona zapravo nikome ne pripada, osim samoj sebi.
Da.
Valjda je to to.
Zbogom, Rincewinde.
Kad dođem kući, poslat ću ti razlednicu.
Ah, dolazi ovamo.
I...
Kad god budeš prolazio ovuda...
netko će znati gdje sam.
Dakle...
Pretpostavljam onda da je to sve.
Točno tako, to je sve.
Dobro.
Ne, ne, ne. Ne želim te.
Dajem te samoj sebi. Shvaćaš?
Rekao sam da te ne želim!
Odlazi!
U redu!
Dolazi!
Dakle...
znači li to onda da je zvjezdana kornjača žensko?
Pa, po mojem mišljenju...
sve je to pitanje kuta gledanja.