To je najbolje što znaš?
Mrzim ljude poput tebe.
Ti si štetočina koja truje naš grad, muka mi je od tebe.
Kladioničaru! -Da?
Kolika je kvota?
Na Raiesa je sve manja i manja. -Ne, ne. Mislim na tog drugog.
Na Sinbada? Mora da se šališ, pogledaj ga.
Raies! Raies!
Raies, Raies! -Stavljam ovo na Sinbada.
Hajde...
Bori se.
Hajde, dovrši ga!
Raies.
Vidim budućnost.
Sačuvaj to za turiste i putnike, nisam zainteresirana.
Kapija je otvorena...
Sjenke se dižu. Stari se načini vračaju dok naš grad gori.
Ovo je...užasno. -Ne.
Ovo je dobro.
Prijevod i obrada by Drazen
www.prijevodi-online.org
Siguran sam da su naš pročitali, znali su da pokušavamo naštimati borbu.
Pa? Sljedeći ću se put boriti negdje drugo.
Ne, preopasno je.
Na lijevoj strani, torba...
Što? Ja? -Da.
Ti, veliki brate. Red je na tebe.
Ja ću ga omesti a ti ju pokupi. I ne brini se...
Danas će biti dobar dan.
Moraš se paziti ovdje. -Zašto?
Pa, pijaca izgleda kao prijateljski nastrojeno mjesto
ali privlači i najgore ljude. -Doista?
Prevarante, prosjake i džeparoše.
Poput ovog tu.
Nema potrebe uključivati stražare. -Molim?
On je krao od tebe.
Znaš li što rade lopovima ovdje? Odsjeku im ruku.
Pogledaj ga, umire od straha.
Da li vam on uzrokuje nevolje? -Pokušao je ukrasti od mene.
Ali uhvaćen je, osramoćen je i spremni smo ga pustiti.
Oče?
Oče, tvoja kutija. Tvoja kutija.
Nije moguće.
Bio si sjajan!
Tako ubjedljiv. -Bio sam siguran da ćeš zaplakati.
Da je i dalje pokazivao na mene i vikao: lopov, i zaplakao bih.
Žao mi je. -Bilo bi fino da si me barem upozorio.
Brate... -Da, ali gdje je zabava u tomu?
Sinbad, trebaš si olakšati život, postati pametan poput
mene. Pridruži se stražarima. -Kako da ne.
Pridružiti se stražarima i postati rob, Tazeem? Ne, hvala.
Stalna plaća a i prigoda za akciju. Ne zaboravimo i
što žene misle o muškarcima koji imaju moć.
Gdje je ta tvoja djevojka?
Rekla mi je te magične riječi: smatram te kao svog brata.
A onda me pitala za tebe što je užasno. -A da si tek u rodu sa njim?
Mir sa vama. -I sa tobom. -Hajde. -Pažljivije malo.
Uvijek me oduševi ovaj pogled, grad dokle god vidiš.
Toliko ljudi, toliko mogućnosti. Ispričao sam ti svoj san od neku noć?
Možeš li bar jednom prestati govoriti? Barem na trenutak?
Što je to? -Pojma nemam.
Što god da je, ne sviđa mi se.
Čuo sam o takvim stvarima, totemi, čarolije.
Nemoj! To donosi nesreću onima koji ne znaju.
Sad ne, više ne može.
Nije bitno. Jednog dana ćemo imati taj veliki plijen. Živjet ćemo u
velikoj kući i nikad više nećemo imati nikakvih problema.
Brate, mislim da si primio previše udaraca u glavu.
Mama, imao sam sjajan dan.
Večeras ćemo se počastiti.
Boli te. -Koga, mene?
Ne, Amala, ne, ne. Dobro sam.
Stalno mu govorim da treba otići do liječnika.
Nisi ga vodio sa sobom?
Nisam! Naravno da nisam. -Jer si mi obećao.
Obećao sam ti a Jamil je prepametan da me prati okolo.
Zar ne, Jamil? -Tako je. Trampio sam se na pijaci.
Doista? Što si trampio?
Stvari, skupe stvari.
Skupe stvari. -Obojica ste užasni lažovi.
Pa, glavna je stvar da smo imali dobar dan.
Vidiš? -Da.
Krvavi novac.
Molim?
Amah.
Nemoj.
Donio si krvav novac u ovu kuću.
Amah, kunem ti se... -Glupi dečko.
Što si to uradio?
Idi! Trči, Jamil, brže.
Sinbad, čekaj me.
Hajde, hajde...
Brže!
Hajde!
Hajde, brate!
Ne. -Brate!
Brate!
Žao mi je zbog vašeg gubitka.
Ali moramo prihvatiti put koji je postavljen pred nama.
Ne dopustite da vas to uništi, dobra ste osoba.
Hvala vam, vaša visosti.
Postojao je način da vratimo one
koji su nas napustili, da porazimo i samu smrt.
Moj sin...mogao bi ponovno živjeti?
Voljela bih da je tako. Ali pod Emirovim režimom, znanost
je glavna. Magija slabi i nestaje. Tako da mrtvi moraju ostati mrtvi.
Zauvijek nestali.
On bi jednog dana postao Emir a ja bih ga vodio,
pomagao bih mu da vlada.
Sažalijevao sam ranije ljude koje bismo viđali.
Kako lutaju po ulicama bez jedne ruke, zauvijek obilježeni.
A sad ćemo i mi postati jedni od njih.
Ne, nećemo. Bili smo i u gorim situacijama
od ovog ranije. Vjerojatno ćemo samo morati platiti malo mita
možda će i Tazeem morati reći nešto fino o nama, ali
izvući ćemo se iz ovoga.
Čak i sad, iza rešetaka ti misliš da si u pravu, da
će sve biti u redu. -Da, brate. Jer i hoće, stoga, nasmiješi se.
Danas će biti dobar dan. -Da.
Znate tko sam ja? -Da, vi ste Lord Akbari.
Vjerujem i da ste znali mog sina, Raiesa, osobno. -Nismo.
Uvjeravam vas da jeste.
Kao i mnogo njegovi vršnjaci, moj sin se volio dokazivati.
Opijanje i kockanje, borbe, tamo vas je i sreo
jutros i gdje ste ga ostavili da leži u nekoj prljavoj ulici...mrtvog.
Nisam znao. -Moj brat, Emir, dao mi je dozvolu da riješim ovo na svoj način.
Kako meni odgovara.
Samo prije nekoliko sati, moj sin...bio je živ.
A sad...
Priđi.
Što to milosrđe doista znači?
Da li je to znak snage ili znak slabosti?
A onda pomislim na ljude poput tebe, kako se poput štakora širite
i trujete naš grad, tad i pitanje o milosrđu prestaje biti važno.
Prihvatam kakvu god ste mi kaznu namijenili, ali, molim vas...
Moj brat nema ništa sa tim. Sve sam to bio sam ja.
Vrati se.
Brate. Brate!
Samo idi, molim te.
Ako milosrđe ne znači ništa onda se moram pitati
kakva bi kazna bila dovoljna?
Jamil! Jamil!
Jamil!
Ne!
Ne! Ne! Pustite me van!
Kako si ti uzeo nekoga meni, i ja sam tebi uzeo nekoga.
Da li je to dovoljno? Ne, nije niti blizu.
Pusti me van, vrati se ovamo i pusti me van!
Jamil.
Jamil! Pustite me!
Ne!
Bio je dobar dečko. Otišao bi bilo kamo i uradio bi sve za tebe.
Žao mi je, Amah.
Mrtav je zbog tebe.
Nikad se nećeš opametiti a sad ti je i brat mrtav.
Što da radim sa tobom?
Što da radim?
Ti si kriv što je on mrtav.
Srce mi puca...što ovo radim.
Ali moram to.
Jednog ćeš dana razumjeti.
Lutat ćeš besciljno, nećeš moći biti na kopnu dulje od jednog dana.
To je moj dar tebi.
Moja kletva da bi ti mogao naučiti.
Dok ne nađeš okajanje...nećeš imati mira.
Sinbad.
Što si to uradila?
Stražari dolaze. -Ne mogu ih ostaviti.
Sinbad, moraš otići iz grada.
Moram se vratiti u vojarnu. Sinbad.
Sretno, prijatelju.
Neka je mir sa tobom. -I sa tobom.
Što imaš? -Ova krzna i kože su za pijacu u Syrandivu.
Sigurno si daleko od kuće, sjevernjače.
Drugačije je od snijega i hladnoće.
Bit će i dalje tamo kad se vratim.
Izvinite, sigurno sam pogrešno skrenula, ne znam kako sam stigla ovdje.
Moje je.
Hajde više...
Što je bilo to?
Mislim da smo zaplovili. -Ne, ne još uvijek.
Još ne.
Još se nisam naviknuo na more.
Uzbudljivo je, zar ne?
Izvini.
Niti ti nisi dobro?
Izgleda da se niti ja još uvijek nisam naviknuo na more.
Izgleda da je kod tebe ipak ozbiljnije. Ne brini se.
Znam što radim. Barem se nadam da znam
jer bismo inače bili u nevolji.
Izvini, ja sam...Anwar Shabani, brodski liječnik.
Prvi sm put na brodu, pa...
To ne izgleda dobro.
Da, može malo peći.
Zar mi nisi to trebao reći prije no što si to stavio na mene?
Da, u pravu si.
Idem ti donijeti vode i nešto za tvoju vrućicu.
Samo da javim, gdine, pod palubom je ozlijeđen putnik.
Dolje je dopušteno samo članovima posade. -Naravno.
Koji je to putnik? -Nisam pitao. -Dobro, vratimo se tamo.
Ozlijeđen je. -Diži se.
Tko si ti?
Kako se zoveš? -Sinbad.
Kaži mi, Sinbade, bježiš li od nečega ili ka nečemu?
Od nečega. -Uobičajeno.
Da vidimo što sudbina kaže o tebi.
Ipak, netko te traži.
Član si posade dok ne stignemo do prve usputne luke.
Minimalni obroci, minimalni komfor.
ne bih to uradila na vašem mjestu osim ako ne želite lopova u posadi.
Griješite. -Ne.
Uopće ne griješim.
Mladiću, to što si uzeo od nas, ovdje je?
Nije, ja...ostavio sam to u Baseri.
Mogu vam reći gdje je ako...
Prekasno je. Pojma nemaš što si uradio, što nam je to značilo.
Oče... -Možda sam pogriješio.
Možda te ipak nitko ne traži.
Zatvorite ga dolje u ćeliji. Kao psa.
Sinbad.
Privežite sve.
Halo...
Pokušavam ti pomoći. -Žao mi je ali moram uraditi ovo.
Hajde.
Rekao sam da ti pokušavam pomoći. -Izvinuo sam se.
Molim te, nemoj me ubiti.
Što je to?
Pojma nemam.
Ne pomjeraj se.
Ne vidi nas.
Stani, ne pomjeraj se.
Navest ću ga da prati mene.
Olujni demoni!
Osiguraj to jedro! -Možeš li čuvati sam ovo?
Oče! -Hajde, pomozi mi.
Moramo osigurati jedro!
Drži kormilo!
Drži kormilo! Usmjeri nas u val!
Brže, Sinbade, brže! U val!
Mrtav je.
Pojma nemaš koliko je moćno to što si nam ukrao. -Vidi...
Brod! Naginje se! Tonemo!
Voda sigurno negdje tu ulazi.
Ne mogu vjerovati da se ovo događa.
Razina vode ovdje je stabilna. Nema rupa niti curenja.
Ona sigurno dolazi sa dna.
Moramo zapečatiti ovo, spriječiti razinu vode da se podigne.
Sa čime? -Znam gdje drže katran.
Možeš li ga istopiti? -Na palubi.
Onda idi, nemamo mnogo vremena.
Moramo provjeriti prednji dio da vidimo ima li i tamo poplave.
Nisi jedan od njih.
Oni ne bi vrištali poput djevojčice.
Upomoć! Molim vas, pomozite mi, moja noga, ne mogu se pomjeriti.
Zaglavila sam se. -Dobro, samo se drži, izvući ćemo te.
Ne odlazi! -Ne smijemo dopustiti da vode dođe do ovdje.
Ne ako želimo preživjeti. Moramo i to zapečatiti. -Pomozite mi!
Brod...brod tone. -Znam. Rekla mi je.
Mnogo tog je danas prošla. -Vidi, moramo zagrijati katran.
Nemamo mnogo vremena!
Onda je bolje da požurimo.
Što to radiš?
Idi zapečatiti drugo skladište. -Molim te, pomozi mi.
Ne dopusti da se utopim. -Sve će biti u redu, izvući ću te.
Još je jedan preživio, brodski kuhar.
Pomozi mi!
Sigurni smo! -Dva su skladišta.
Oba se moraju zapečatiti. -Gdje je Sinbad?
Nije vrijeme za tebe, još uvijek ne. Otvori oči, brate. Nemoj
odustajati. Otvori oči.
Ona je tu!
Žao mi je, ne mogu naći Sinbada.
Možda ti moći nisu tako snažne kao što misliš.
A možda je tako i najbolje.
Oduzeo si mu jedan život, kao što je i on tebi.
Dug u krvi je plaćen.
Brate, mudar si i uvijek sam te slušao,
ali život uličnog štakora nije jednak životu dečka
koji bi jednog dana upravljao ovim gradom!
Razumijem te... -Kao da možeš to.
Istina.
Istina je, nemam sina, kćerku.
Ali voljeo sam Raiesa kao da je moj sin.
Dug u krvi nije isplaćen.
Sinbad će platiti za to što je uradio.
Za dug mom sinu će platiti!
Oboje biste trebali biti mrtvi. -Hvala ti.
Ne, mislim, nakon svega što smo šprošli, oluja,
te stvari...trebali bismo svi biti mrtvi.
Budi zahvalan što nismo. -I jesam, doista. Spasili ste nas.
Provukli ste brod kroz taj val. Doista sjajno.
Da sam znao da ćeš toliko brbljati, ne bih se niti trudio.
Jedi. Nisam pitao želiš li.
Ti ljudi zaslužuju pristojan pokop.
Zna li itko gdje smo sada?
Opusti se, brate. Duboko udahni i nasmiješi se.
Ispred tebe je svijet put pustolovina.
Prijevod i obrada by Drazen