NEKOĆ DAVNO Epizoda 1 - Pilot
Postojala jedna začarana šuma puna znanih nam likova.
Ili smo mislili da ih znamo.
Jednoga su dana zarobljeni na mjestu gdje su im ukrali sretne svršetke.
U našem svijetu.
Ovako se to dogodilo...
Zakasnio si.
Ne!
Otvorite ga. -Žao mi je, umrla je.
Dopustite bar da se oprostim.
Ti. Pronašao si me. -Zar si sumnjala?
Iskreno, već sam se zapitala.
Ne brini više, uvijek ću te pronaći.
Obećavaš? -Da.
Obećavaš li ti, Snjeguljice, da ćeš ovoga čovjeka uzeti za muža
i voljeti ga zauvijek? -Da.
Proglašavam vas mužem i ženom.
Oprostite što kasnim.
Kraljica, bježi! -Više nije kraljica.
Samo je zla vještica. -Ne spuštaj se na njezinu razinu, nema potrebe.
Tratiš vrijeme, već si izgubila. Neću ti dopustiti da upropastiš vjenčanje.
Ništa nisam došla upropastiti. Naprotiv.
Donijela sam vam poklon. -Ništa ne želimo od tebe. -Ali dobit ćete ga.
Moj poklon vama...
Ovaj je sretni dan.
Ali sutra započinje moje pravo djelo.
Vi ste se zavjetovali, a sada ću ja.
Uskoro će vam sve što volite, sve što svi vi volite
biti oduzeto. Zauvijek.
A iz vaše će patnje doći moja pobjeda.
Uništit ću vašu sreću, makar mi to bilo zadnje.
Dobra knjiga? -Ovo je više od obične knjige.
Postaja Boston South. Hvala što ste se vozili s nama.
Pričekaj. -Primate li kreditne? -Kamo, šefe?
Emma. -Ryane?
Izgledaš kao da ti je laknulo. -Ipak je to internet.
Fotografije znaju biti... -Lažne, stare, ukradene iz kataloga donjeg rublja.
Reci mi nešto o sebi, Emma. -Pa...
Danas mi je rođendan. -I provodiš ga sa mnom. A prijatelji? -Samotnica sam.
I ne voliš obitelj. -Ni nemam je. -Svatko ima obitelj.
Trebali bi, ali ne znaju svi tko su. Spreman za bijeg? -Ma kakvi.
Zgodan si, šarmantan... -Nastavi. -Onakav tip koji je...
Zaustavi me ako griješim.
Pronevjerio novac, bio uhićen, ali pobjegao prije zatvora. -Molim?
Najgore je što imaš suprugu koja te voli i koja je platila jamčevinu.
A kako si joj se odužio? Izašao si na spoj. -Tko si ti?
Cura koja je platila ostatak. -Agent za jamčevine. -Agentica.
Zbilja?
Ne moraš to činiti. Platit ću, imam novaca. -Nemaš.
A i da imaš, bolje ga daj ženi i obitelji. -Što ti znaš o obitelji?
Ništa.
Još jedna uspješna godina.
Mogu li ti pomoći? -Jesi li ti Emma Swan? -Da. Tko si ti?
Zovem se Henry. Ja sam tvoj sin.
Mali! Nemam ja sina. Gdje su ti roditelji?
Jesi li prije deset godina dala dijete na posvajanje? Bio sam to ja.
Samo malo.
Imaš nekog soka? Ništa, pronašao sam.
Trebali bismo krenuti. -Kamo?
Vrati se sa mnom kući. -Zovem policiju. -Reći ću im da si me otela.
I povjerovat će ti jer sam ti biološka majka. -Aha. -Nećeš to učiniti.
Iskušaj me. -Dobar si, ali pazi ovo.
Nisam dobra u puno toga, ali imam jednu vještinu. Recimo da je supermoć.
Mogu prepoznati kad netko laže. A ti lažeš, mali.
Čekaj. Ne zovi policiju, molim te.
Vrati se sa mnom kući. -Gdje je to?
Storybrooke u Maineu. -Storybrooke? Ozbiljno?
Dobro onda. Vratimo te u Storybrooke.
Što je? -Ništa. -Razmišljaš o onom što je rekla Kraljica, zar ne?
Snjeguljice, ne mogu više o tome. Zaboravi to.
Dobit ćemo dijete. -Nisam spavala na miru od vjenčanja. -To i želi.
Uznemiriti te. To su samo riječi. Ne može nam nauditi.
Otrovala je jabuku jer je mislila da sam ljepša od nje.
Nemaš pojma za što je sve sposobna. -Kako da ti olakšam?
Dopusti da razgovaram s njim.
S njime? Ne valjda... -Da. -Ne. Preopasno je. -On vidi budućnost.
S razlogom je zatvoren. -Obećavaš li da će nam dijete biti sigurno?
Možeš li to jamčiti? On može.
U redu. Zbog našeg djeteta.
Gladan sam. Možemo stati? -Nismo na izletu. Nema stajanja. -Zašto?
Prestani prigovarati, mali. Stignem te još poslati na bus. -Imam ime. Henry.
Što je to? -Mislim da još nisi spremna.
Za bajke? -Nisu to bajke.
Istinite su. Svaka od priča iz knjige dogodila se. -Naravno da jesu.
Upotrijebi supermoć. Provjeri lažem li.
Samo zato što vjeruješ u to ne znači da je istina. -Upravo je zato istina.
Ti bi to najbolje trebala znati. -Zašto? -Zato što si ti u ovoj knjizi.
Imaš problema. -A ti ćeš ih srediti.
Ne stojite na svjetlosti. Što god bilo, ne dajte mu da sazna vaša imena.
Onda će vas moći kontrolirati. Cvilidreto.
Cvilidreto! Imam pitanje za tebe.
Nemaš ti. Oni imaju.
Snjeguljica i Princ.
Vrijeđate me. Istupite na svjetlo i svucite te smiješne halje.
Mnogo bolje! -Došli smo pitati za... -Da, da! Znam zašto ste tu.
Zanima vas Kraljičina prijetnja. -Reci nam što znaš!
Malo smo napeti?
Ne bojte se. Umirit ću vas.
Ali morate mi dati nešto zauzvrat. -Ne. Gubimo vrijeme. -Što želiš?
Ime tvoga nerođenog djeteta? -Ne dolazi u obzir. -Dogovoreno. Što znaš?
Kraljica je stvorila moćnu kletvu. Bliži se.
Uskoro ćete svi biti u njezinu zatvoru. Poput mene, samo gore.
Jer vaši će zatvori biti vrijeme.
Vrijeme će stati i bit ćemo zarobljeni na groznome mjestu,
gdje će nam sve milo, sve što volimo biti oduzeto.
A mi ćemo patiti čitavu vječnost.
Dok će Kraljica slaviti svoju dugoočekivanu pobjedu!
Nema više sretnih svršetaka. -Što možemo poduzeti? -Mi ništa.
Tko može? -Ta stvarčica koja ti raste u trbuščiću.
Sljedeći put ću ti je odsjeći!
Dijete nam je jedina nada. Odvedite dijete na sigurno.
Odvedite dijete na sigurno i na 28. rođendan
dijete će se vratiti. Pronaći će vas.
I započet će posljednja bitka! -Dovoljno sam čuo, idemo.
Dogovorili smo se! Želim njezino ime!
Trebam njezino ime!
Ona? Dječak je. -Gospođice!
Znaš da sam u pravu.
Reci mi. Kako se zove?
Emma. Zove se Emma.
Emma.
Dobrodošli u Storybrooke
Može adresa? -Ulica Neću-ti-reći, broj 44.
Noć je bila duga i skoro je...
20.15? -Taj se sat nije pomaknuo cijeli moj život.
Vrijeme ovdje stoji. -Molim? -Zbog kletve Zle Kraljice.
Sve iz Začarane šume poslala je ovamo.
Zla kraljica poslala je likove iz bajki ovamo? -Da. I sad su u klopci.
Zarobljeni u vremenu u Storybrookeu? To si smislio? -Istina je. -Zašto ne odu?
Ne mogu. Loše se stvari dogode ako pokušaju. -Henry!
Što radiš ovdje? Je li sve u redu? -Dobro sam, Archie.
Tko je ovo? -Samo ga pokušavam vratiti kući. -Ona mi je mama.
Razumijem. -Znate li gdje stanuje?
Da. Samo nastavite Mifflinovom.
Gradonačelnicina je kuća najveća u ulici. -Gradonačelnicin si sin? -Možda.
Gdje si bio? Propustio si terapiju. -Zaboravio sam reći, bio sam na izletu.
Henry, što sam ti rekao za laganje?
Ništa nećeš postići prepustiš li se mračnim nagonima. -Dobro.
Morala bih ga odvesti kući.
Želim vam ugodnu večer. Budi dobar, Henry.
To ti je psihić? -Nisam lud. -Nisam ni rekla.
Samo mi se ne čini uklet. Možda ti pokušava pomoći.
Njemu treba pomoći jer ne zna. -Da je lik iz bajke? -Nitko ne zna.
Ne sjećaju se tko su. -Prikladno.
Igram i ja. Tko bi trebao biti? -Cvrčak Cvrčo.
Aha. I učinilo mi se da ti je nos malo narastao. -Nisam Pinokio.
Ma jasno, to bi bilo apsurdno.
Borimo se! -Loša zamisao.
Ništa nećemo postići prepustimo li se mračnim nagonima.
A koliko je ratova dobila čista savjest? Moramo srediti Kraljicu
prije no što baci kletvu. -Možemo li vjerovati Cvilidreti?
Poslao sam ljude u Šumu. Životinje bruje o Kraljičinu planu.
Dogodit će se ne poduzmemo li nešto. -Uzalud.
Budućnost je zapisana. -Odbijam povjerovati u to.
Dobro ne može izgubiti. -Možda može.
Ne. Ne dok imamo jedno drugo.
Ako mu vjeruješ za kletvu, onda mu moraš vjerovati i za naše dijete.
Ona će nas spasiti.
Što je ovo?
Naša jedina nada za djetetov spas. -Stablo. Sudbina nam ovisi o stablu?
Porazgovarajmo opet o borbi. -Stablo je začarano.
Izradimo li od njega komoru, odbit će svaku kletvu.
Gepetto, možeš li izraditi takvo što? -Moj sin i ja to možemo.
Uspjet će. Moramo imati vjere.
No postoji kvaka. Čarolija je moćna, ali sve moći imaju granice.
Stablo može zaštititi samo jednoga.
Molim te, ne vraćaj me onamo. -Moram. Roditelji ti sigurno umiru od brige.
Nemam roditelje, samo mamu, a ona je zla. -Zla? Pretjeruješ.
Zla je. Ne voli me, samo se pretvara.
Sigurna sam da to nije istina.
Henry?
Jesi li dobro? Gdje si bio?
Što se dogodilo? -Pronašao sam svoju pravu mamu!
Vi ste Henryjeva biološka majka? -Bog.
Idem provjeriti je li momak dobro.
Jeste li za čašu najbolje jabukovače koju ste ikada kušali?
Imate nešto žešće?
Kako me pronašao? -Pojma nemam.
Imao je tri tjedna kad sam ga posvojila. Podaci su bili tajna.
Rekli su da biološka majka nije htjela ostati u kontaktu. -Istina. -A otac?
Bilo ga je. -Trebam li se zabrinuti zbog njega? -Ne. On ni ne zna.
Trebam li se zabrinuti zbog vas, gđice Swann?
Nipošto. -Gđo gradonačelnice? Opustite se.
Osim što je umoran, Henry je dobro. -Hvala, šerife.
Žao mi je što vam se upleo u život. Ne znam što mu je došlo.
Teško mu je. Događa se. -Shvatite, otkad sam postala gradonačelnica
razbacana sam na sve strane. Vi radite, pretpostavljam?
Imam posla, da. -Zamislite da imate i dodatni posao.
Samohrana mama. I zato želim reda. Jesam li stroga? Valjda.
No to je za njegovo dobro. Želim da Henry uspije u životu.
Mislim da me to ne čini zlom, zar ne?
To je sigurno rekao zbog onih bajki. -Kakvih bajki? -Iz njegove knjige.
Misli da su svi likovi iz nje. Psihijatar je Cvrčak Cvrčo.
Oprostite, zbilja ne znam o čemu govorite.
Ni ne tiče me se. Vaš je sin. Morala bih krenuti. -Dakako.
Prefrigani gad.
Ne želim to učiniti. -Moraš biti ti. -Neću te ostaviti.
To je jedini način. Uđi unutra i bit ćeš zaštićena od kletve.
Rekao je da će se zbiti na njezin 28. rođendan.
Što je 28 g. naspram vječne ljubavi?
Imam vjere. Spasit ćeš me kao što sam i ja tebe.
Što je? -Dijete. Dolazi.
Probudi se. Probudi se!
Gle!
Kletva, ovdje je!
U što gledaš, sestro? -Leroy. Malo pristojnosti. Imamo gošću.
Znači vi ste Henryjeva majka? Divno je što će vas imati u životu.
Samo sam ga došla vratiti. -Ne krivim te. Komu trebaju ta derišta?
Dao bih sve za jedno. Supruga i ja pokušavali smo mnogo godina.
Ali nije nam bilo suđeno. -Ne žali se meni.
Leroy, pustit ću te. Budi dobar.
Nasmiješi se i drži se dalje od nevolja.
Ozbiljno?
Reginina su pića žešća no što smo mislili. -Nisam se napila.
Nasred ceste stajao je vuk. -Vuk? Aha.
Grahame, Henry je opet pobjegao. Moramo... Otkud ona ovdje?
Znate li vi gdje je? -Nisam ga vidjela otkad sam ga vratila.
Imam i dobar alibi. -Jutros nije bio u sobi.
Prijatelji? -Nema ih. Voli biti sam.
Sva djeca imaju prijatelje. Provjerili ste računalo?
Možda je nekomu poslao e-mail. -Kako to znate?
Posao mi je pronalaziti ljude. Pustite me pa ću vam pomoći da ga nađete.
Pametan je. Obrisao je ulaznu poštu. I ja sam pametna.
Uređaj za povrat podataka. -Ja sam više staromodan.
Tražim vani, kucam na vrata... -Primaš stalnu plaću, meni plate kad ih dovedem.
Nemam vremena tražiti po vani. Račun sa stranice whosyourmomma.org.
Skupo je. Ima li kreditnu? -Ima deset godina. -Rabio ju je.
Pronađimo zapis o plaćanju. Mary Margaret Blanchard. Tko je ona?
Henryjeva učiteljica. -Imajte ovo na umu dok izrađujete kućice.
Gradite dom, ne kavez.
Ptica je slobodna i radi što želi. To je za njih, a ne za nas.
One su odana stvorenja.
Ako ih volite, i one vole vas, uvijek će vas pronaći.
Nastavljamo nakon odmora. Ne jurcajte!
Hvala ti!
Gđo Mills, što trebate? -Gdje mi je sin?
Mislila sam da je bolestan kod kuće. -Bih li onda došla?
Jeste li mu dali kreditnu kako bi potražio nju? -Oprostite, tko ste vi?
Ja sam mu... -Žena koja ga je dala na posvajanje.
Ne znate ništa o ovome, zar ne? -Nažalost, ne.
Mudrica. Nisam mu trebala dati onu knjigu. -Kakva je to knjiga?!
Neke stare priče koje sam mu dala. Kao što znate, Henry je poseban dječak.
Tako je pametan, kreativan.
A možda znate i to da je... Usamljen.
Trebao ju je. -Treba mu malo stvarnosti. Gubimo vrijeme.
Sretan vam put do Bostona.
Oprostite što smo vas zagnjavili. -U redu je. Dijelom sam i ja kriva.
Kako je knjiga trebala pomoći? -Pa čemu služe priče?
Ove priče, klasici? S razlogom ih svi znamo.
Uz njih se lakše suočavamo s našim svijetom. Koji nije uvijek smislen.
Henry nije imao lagodan život. -Žestoka je. -Nije samo zbog nje.
On je poput svakog posvojenog djeteta. Muči ga ono najosnovnije pitanje:
Zašto bi me se netko odrekao?
Jako mi je žao. Nisam vas htjela osuđivati. -Nema veze.
Dala sam mu knjigu jer sam htjela da ima ono svima najvažnije.
Nadu. Vjera u to da je sretan svršetak moguć moćna je stvar.
Znate gdje je, zar ne? -Provjerite u njegovu dvorcu.
Ne mogu sad roditi! -Učo, molim te, pomozi.
Bit će sve u redu. Ormar je uskoro gotov. Izdrži.
Spreman je.
Prekasno je. Ne smijemo je micati. Tiskaj!
Ormar. U nj stane samo jedan.
Plan nije uspio. Barem smo zajedno.
Ne. Moraš je odnijeti u ormar. -Zar si poludjela?
To je jedini način. Pošalji je. -Ne znaš što govoriš.
Znam. Moramo vjerovati da će se vratiti po nas.
Moramo joj pružiti najbolju priliku.
Zbogom, Emma.
Pronađi nas.
Ostavio si je u autu.
Još se nije pomaknuo? -Nadao sam se da će doći do promjena
sad kad sam te doveo. Da će otpočeti posljednja bitka.
Ne borim se ja, mali. -Boriš. Ovdje si jer ti je to suđeno.
Ti ćeš vratiti sretne svršetke. -Prestani zafrkavati!
Ne budi agresivna, vidim da ti se sviđam.
Udaljuješ me jer te zbog mene grize savjest. U redu je.
Znam zašto si me ostavila. Htjela si mi pružiti najbolju priliku.
Kako znaš? -Iz istog je razloga Snjeguljica ostavila tebe.
Slušaj, mali. Nisam ni u kakvoj knjizi. Stvarna sam osoba.
I nisam spasiteljica. U jednome si ipak bio u pravu.
Htjela sam ti pružiti najbolju priliku. Ali ne sa mnom.
Idemo. -Ne vraćaj me tamo, molim te.
Ostani sa mnom tjedan dana, samo toliko. Vidjet ćeš da nisam lud.
Moram te vratiti mami. -Ne znaš kako je s njom. Život mi je koma!
Zanima te kako je to? Kad te ostave pokraj autoceste.
Roditelji me nisu ni ostavili u bolnici. Završila sam kod posvojitelja.
Kad mi je bilo tri, dobili su vlastito dijete pa su me vratili.
Mama ti daje sve od sebe.
Znam da je teško i da ponekad misliš da te ne voli. Ali barem te želi.
Roditelji te nisu ostavili na autocesti. Tamo si dospjela. -Molim?
Iz ormara. Kad si prošla kroz ormar, pojavila si se na ulici.
Roditelji su te htjeli spasiti od kletve. -Kako da ne.
Dođi, Henry.
Ne.
Ne! Ne!
Molim te, vrati mi se.
Bez brige, draga. Uskoro se nećeš sjećati da si ga poznavala.
Kamoli voljela. -Zašto si to učinila? -Jer ovo je moj sretni svršetak!
Dijete? -Nema ga. Bilo je u ormaru.
Nigdje ga ne nađemo. -Gdje je ona? -Pobjegla je.
Izgubit ćeš. Sada to znam.
Dobro će uvijek pobijediti. -To ćemo još vidjeti.
Kamo idemo? -Na užasno mjesto.
Posve užasno.
Na mjesto gdje ću samo ja doživjeti sretan svršetak.
Hvala. -Ništa. -Čini se da vas je zavolio.
Pomalo je ludo, znate. Jučer mi je bio rođendan.
Kad sam puhnula u svijeću, zaželjela sam želju.
Nisam htjela biti sama za rođendan. Tad se pojavio Henry.
Nadam se da nije došlo do nesporazuma. -Molim?
Nemojte ovo shvatiti kao poziv da mu se vratite u život.
Odlučili ste prije deset godina. Tijekom zadnjih 10 g. dok ste bili...
Tko zna gdje, ja sam promijenila sve pelene,
zaliječila sve vrućice, istrpila sve hirove.
Možda ste ga rodili, ali on je moj sin. -Nisam...
Ne govori! Nećeš ti ništa.
Odrekla si se toga prava kad si ga se riješila.
Znaš li što je to zatvoreno posvojenje? Ono što si zatražila.
Po zakonu nemaš pravo na Henryja.
Predlažem ti da sjedneš u auto i napustiš grad.
Ako to ne napraviš, uništit ću te, makar mi to bilo zadnje.
Zbogom, gđice Swann.
Volite li ga? -Molim?
Henry. Volite li ga?
Naravno da ga volim.
Nekoć davno
Cijele si noći vani, a sad opet izlaziš. -Trebala sam se preseliti u Boston!
Oprosti što se zbog mog srčanog nisi prokurvala do Istočne obale. -Pardon?
Htjela bih sobu. -Zbilja?
S pogledom na šumu ili na trg?
Za trg se obično nadoplaćuje, ali moram platiti najam pa ne morate.
Može trg. -Ime?
Swan. Emma swan. -Emma.
Krasno ime. -Hvala.
Sve je tu. -Naravno, draga. Hvala.
Uživajte u boravku. Emma.
Tko je to? -G. Gold. On je vlasnik.
Prenoćišta? -Ne. Grada.
Koliko dugo ostajete s nama? -Tjedan dana. Samo tjedan dana. -Sjajno.
Dobrodošli u Storybrooke.
Preveo i prilagodio: amiS