Prošlo je 6 mjeseci. Moraš nastaviti dalje.
Pokušavam to. Sve me podsjeća na nju.
Ta zamišljena prijateljica, koliko će to trajati?
Dok ona to ne preraste.
Ona živi ovdje. Ona oduvijek ovdje živi.
Ne želim da razgovaraš sa njom, više, razumjela si me?
Ona ne bi samo odlutala. - Zašto ne prihvatiš to?
Jer ona to ne bi uradila! - Ali uradila je to!
Nisam znala da znaš jezik znakova.
Tko je ta žena? - Olive Runcie.
Gluha je, živi malo dalje u Forest putu.
Ona to nije htjela! - Tko to nije htio?
Alice. - Dragi Bože!
Mark, ako bude djevojčica, što misliš o imenu Alice?
Prijevod i obrada by Drazen
www.prijevodi-online.org titlovi.com
Izgledaš umorno. - Doista?
I ti i Ruth, vas oboje.
Nisam samo ja to primjetila. Ljudi se brinu za vas.
Koji ljudi? Kako to misliš?
Velečasni Boyle.
Raspitivao se o tebi jučer. - Što si mu rekla?
Rekla sam da će Paul vjerojatno svratiti do njega.
Molim? - Želi da ga nazoveš.
Ne možeš samo tako...
Ne mogu samo sjediti ovdje i gledati te takvog iz dana u dan.
Nemaš prava na to. - Ja sam tvoja majka.
Ovo je ludost, osjećam se kao starica!
Možda da nabavimo dizalo za stepenice. - Pristala bih i na tepih za stepenice.
Ili da se samo rukohvati oboje. - To je na spisku.
Dovest ćemo bebu kući na gradilište.
Završit ćemo do tada, ne brini se. - Ne govori to.
Briga je jedna od par stvari koje još uvijek mogu raditi.
Ne govorim da je to loša ideja,
samo ćeš možda imati poteškoća da nagovoriš Ruthna to.
Samo trebaš znati način da pitaš to. - U čemu je svrha...
'Jutro.
To definira sve o čemu smo razgovarali. Deficit je razmak između...
Ostanite i dalje uz York na 105 FM.
Naša briga je, za sada, što bi to Amy mogla uraditi
tijekom narednih događaja. Morat ćete dobro paziti na nju.
Ona nije opasna, to nije Amy. - Å to Ä‡ete vi uraditi?
Dogovorit Ä‡u neke testove.
Možda i snimanje koje bi nam reklo da li su ti problemi fizički ili psihički.
Kako je moguće da su fizički?
Pa, ti simptomi su možda uzrokovani sa nečim što utiče na mozak. - Kao što?
Najčešće bi to bilo ugrušak krvi, ili možda epilepsija.
Ili tumor.
Dragi Bože.
Alice - 5.10.65.
Alice - 15.8.66.
Alice - 10.10.1967.
Zdravo, mala Alice.
Zdravo, dragi. Ja sam.
Vjerojatno si na sastanku ili što poput toga, nije ništa hitno.
Samo bih te zamolila da kupiš mlijeko na povratku kući.
Hvala ti unaprijad, vidimo se poslije.
Misliš li da joj trebamo reći? - Što da joj kažemo?
Još uvijek ne znamo ništa.
Što da radimo?
Saznat ćemo što nije u redu sa njom. Što god da je to, mi ćemo to srediti.
Ali, Helen, što ako je... - Nemoj!
Gdje je sahrana? - Molim?
To odijelo...kao da je netko umro.
Trebao bih se presvući.
Kako je bilo u školi?
Da li je sve u redu...sa Amy?
Da, u redu je. Nema razloga za brigu.
Bok.
Dobrio sam tvoju poruku. - Dobro.
Kako si ti? - Dobro.
Ured mi je poslao teklića sa papirima sa suda da ih potpišem.
Sigurno ih je to skupo koštalo. - Naplatit će to od klijenta.
To vi odvjetnici obično i radite, zar ne? - Zapravo, bilo mi je drago vidjeti ga.
Jedino sam sa njim danas razgovarala.
Postaješ usamljena u velikoj, praznoj kući?
Ne. Naradno da nisam! Samo je ovdje previše tiho.
Pa, sada sam se ja vratio pa se možeš opustiti.
Meni samo malo, molim. - Ne osjećaš se dobro, Ruth, ljubavi?
Samo nisam mnogo gladna. - Trebala bi se potruditi.
Nije tako jednostavno, zar ne?
Telefonirao sam danas sa velečasnim Boylom.
Velečasni Boyle? Zašto? - Bio je zabrinut zbog nas.
O tomu kako nam ide. - Što is mu rekao?
Rekao sam da ćemo svratiti do njega, da malo porazgovaramo.
Molim?
Tako je fina osoba, vrlo je pametan.
Zar ne misliš da si prvo trebao upitati mene?
Ruth, sada te to pitam. - Što ako ja ne želim?
Već sam rekao da ćemo doći.
On je tu da pomogne. - On nas ne poznaje dovoljno.
On nas je vjenčao, krstio je Alice.
I sahranio ju je! - Razlog više.
Nije pošteno. Stalno se raspituju o tebi.
Ali nitko od njih mi ne vjeruje.
Svi su uznemireni i to je tvoja greška.
Odlazi. Ostavi me na miru.
Hajde, Nisha. Imam sastanak u banci danas.
Ako ti ne zapišem, zaboravit ćeš a onda ćeš se morati vračati.
Zar ne mogu samo uzeti pizzu ili što takvo? - Ne.
Nije samo za danas, trebamo u kupovinu a ja ne mogu ići.
Što je sa internetom?
Ne želim da mi netko drugi odabira moje voće i povrće.
Pretpostavljam da bih trebao biti polaskan. - Zbog čega?
Da mi vjeruješ sa tim. - Nemam izbora, zar ne?
Mama je. - Da, ja sam već otišao.
Vidimo se poslije. - Dobro.
Bok, mama.
Ne, sve je u redu.
Da, on jeste.
Da, on pazi na mene.
Prekini! Znaš da me pazi.
Pa, nekako ćemo i to završiti.
Otvoreno sveučilište.
Smrt dijeteta je uvijek teško razumijeti.
Ne možemo vjerovati samo kada razumijemo.
Vjera je bitna i kada ne razumijemo. - Nemamo poljuljanu vjeru, oče.
Što je sa vašom vjerom, jedno u drugo?
Mislim da je to na kušnji sada.
Ruth ne želi prihvatiti da Alice više nema.
Znam da je ona mrtva!
Ali ona je još uvijek ovdje.
Mogu ju osjetiti. - To je samo tuga.
Nije, više je od toga! - Što to, duhovi?
Molim vas, recite joj, oče.
Doista trebaš biti pažljiva da
tvoja stvarna osjećanja ne zamuti praznovjerje.
To nije praznovjerje.
To je vjerovanje, čak i onda kada ne razumijemo.
Brak je dogovor dvoje ljudi pred Bogom.
Doživotno prijateljstvo za dobrobit onog drugoga
i rađanje i stvaranje potomstva. Taj zavjet se ne može samo odbaciti.
Ako te tuga ometa, stavi ju u stranu.
Moraš se sjetiti bračnih obveza. - Pokušali smo.
Teško je...
..povratiti tu...intimnost.
Ja ne govorim o intimnosti, govorim o obvezi.
Nije u pitanju samo svjetlost svijeće i boca vina,
to ej ugovor sa Bogom.
Vi morate ispuniti svoje bračne obveze.
A onda...vidjet ćemo hoće li vas On blagosloviti sa drugim djetetom.
Izgledaš ravnodušna u vezi udaje za njega. Čak i pomalo nesretna.
Nisam nesretna!
Što to radiš, Amy?
Kolaž za školu. Imamo projekt o modi.
Gdje si našla te makaze?
U kuhinjskoj ladici. Mama je rekla da je to u redu.
Dobro, ali budi vrlo pažljiva.
Uvijek sam pažljiva.
Znam to, dušo.
Žao mi je.
Zdravo, skakutava! - Što čitaš?
O izmjenama za zaposlenike u državnom osiguranju.
Dobro je štivo?
Ima sjajan uvod ali postaje dosadno.
Misliš li da izgledam debelo i napuhano?
Ne! Izgledaš sjajno i procvjetano. I sasvim malo smiješno.
Znaš da imaš vreću za smeće na stopalu, zar ne?
Ne bih ga smjela pokvasiti.
Sra***, kupatilo!
Ali...
Ostavila sam vodu da teče. - Sigurno nisi.
Sigurno si ju zavrnula i zaboravila. - Nisam.
Ostavila sam otvoreno. - Sada je zavrnuto.
Nema nikakvih posljedica.
Što ima? - Uplašio si me.
Što se dogodilo u toj klinici? - Ništa.
Razgovarala sam sa liječnicom,
onda su i mama i tata razgovarali sa liječnicom, onda smo se vratili kući.
Zašto se onda oni čudno ponašaju?
Ne znam.
Morat ću se vratiti tamo, snimat će mi glavu.
Misliš da to neće boljeti? - Neće.
To je poput rendgena. Nećeš ništa osjetiti.
Vjerojatno samo žele vidjeti imaš li uopće mozak unutra.
Oprosti.
Nemoj ovo samo ostavljati okolo.
Ako ih Amy nađe... - Uklonit ću ih.
Ne znam zašto ih i čitaš.
Čak niti liječnica još uvijek ne zna što se događa.
Rekla nam je za moguće uzroke. - Da.
A kakva je to lista samo bila...
U čemu je problem? - Taj zadatak sa makazama.
Samo sam se sjetio što je psihijatrica rekla o tomu
da dobro pazimo na nju.
Kada je primjetila da ju tako promatram...
..kao da sam se bojao da će ona uraditi nešto vrlo loše.
Pomislio sam da će ona zaplakati. - Eddie.
Ne želim na taj način razmišljati o njoj.
Niti želim govoriti o njoj kao da je ona samo skup nekih simptoma, slučaj za promatranje.
Ona nije dobro, ljubavi. Moramo saznati što je problem.
A to znači liječnike i klinike i medicinske izraze.
Ali ne i ovdje.
Oov je njen dom.
Kada je ona ovdje, samo ju pustimo da bude Amy.
Molim te.
Priđi mi.
Obitelj je krenula malo ranije no što smo planirali.
To se događa, zar ne?
Onda je Nisha, moja partnerica, slomila svoj članak.
Sada je zaglavila u kući.
Ja sam sada u prevelikom poslu i ne mogu biti uz nju koliko bih to želio.
Zvuči kao da se mnogo toga sada događa.
Tako se i osjećam.
Ali...tražite nekoga tko bi vam pomogao po kući?
Malo pospremanja
i malo društva za Nishu? - Točno.
Samo na kratko.
Pomislios am da bi bilo dobro imati nekoga tu par puta tjedno.
Zbog tog sam i stavio oglas.
Pa, bila sam babica 25 godina, ali sada sam u mirovini.
A znam i kuhati ako je to potrebno. - Savršeno mi zvuči.
I odavdje ste, zar ne?
Živjela sam ovdje kada sam bila mlađa. Nedavno sam se rvatila natrag.
Kao i ja.
Nisam mogao dočekati da odem odavdje kada sam bio dijete.
Sada sam ovdje i očekujem sopstveno.
To je ipak fino, zar ne?
Posao je vaš, ako želite to. - Što je sa Nishom?
Nisha? Ne brinite, ona će se složiti sa tim.
Razgovarat ću sa njom. Sada se vračam tamo.
U redu, dečki...
U reud je, Mark? Što ima? - Dobro, Scott.
Želiš malo? - Da, hvala ti.
Pa, što namjeravaš sada? - Naporni posao.
Mama je razgovarala sa gđom Runcie
i odjednom bih ja trebao sređivati njen vrt.
Runcievi?! Bolje i ti nego ja. - Trebam novac.
Ona je pomalo čudna, ona i njena kćerka.
Nije niti čudo. Skroz tamo, potpuno same,
to ej dovoljno da svatko poludi.
Evo, bolje je da krenem. Hvala.
Ako se ne vratiš za par sati pozvat ću policiju.
Onda bi oni samo tebe uhitili, zar ne?
Mislim da je on u pravu.
Imamo obvezu.
Da imamo drugo dijete?
Da pokušamo. - Pokušavali smo.
Još od kad je Alice imala 5 godina. - Sada su stvari drugačije.
Ranije smo imali Alicu.
Sada bi On možda mogao ponovno da nas blagoslovi sa tim.
Mislim da to ne ide na taj način.
Rekao nam je da imao ugovor sa Bogom. Sa odgovornostima...obvezama.
A ljubav? - I to, također.
Sve to zajedno...
Moramo pokušati.
Ne znaš ništa o njoj. - Da si ju vidjela...
Da, ali nisam, zar ne? Uradio si to meni iza leđa.
Nisam ti radio iza leđa!
To je trbalo biti...iznenađenje.
Mark, u šestom sam mjesecu trudnoće, posljednje što trebam su iznenađenja.
Dobro, žao mi je. Trebao sam to uraditi na drugačiji način.
Ali sada je gotovo. - Pa, morat ćeš to prekinuti.
Molim? - Reci joj da nema posla,
reci joj da si pogriješio. - Ne mogu to.
Nazovi ju. - Nemam njen broj.
Pa, kada se ona pojavi ti ćeš morati razgovarati sa njom.
Dobro, u redu. Ako to želiš.
Dobro, Mark. Možeš srediti sve pokraj zidova, ali pazi na trnje. Živica se mora podsjeći,
već dulje vrijeme to nije rađeno.
Jednom kada sve to riješiš onda se možeš pozabaviti sa travnjakom.
Trebala bi biti kosilica u staji, pa... Slušaš li ti mene?
Da. Da, gđo Runcie. Razumio sam.
Kosilica je u staji.
Da, bolje je da počneš.
Moram otići nakratko u selo, pa ako što budeš trebao, pitaj Olive.
Zna čitati sa usana. - Dobro.
Pazi na njega.
Zašto misliš da je od tvoje kćerke? - To je bio dar za Prvu pričest.
Nosila ga je cijelo vrijeme.
Ali kada...kada smo preuzeli njeno tijelo, dvije stvari su nedostajale...
Njen kaput i njen križ.
Pa, da ste vi pali u tu vodu, skinuli bi sa sebe teški kaput, zar ne?
Nije ugraviran, zar ne? - Nije.
Znači, poput je stotinu drugih križeva koje stotine drugih djevojčica nose.
Njen je. Bio je obješen na njen spomenik, netko nam pokušava reći nešto.
Što to nam želi reći? - Ne znam!
Nije bilo dokaza nikakvoj pogrešnoj igri.
Ona ne bi sama samo tako odlutala.
Djeca se ponašaju drugačije kada im roditelji nisu u blizini, zar ne?
Ako pitate mene, jedna od njenih priajteljica iz razreda
je posjetila njen grob i ostavila ovo kao dokaz prijateljstva.
Ništa više. - Znači, nećete to istražiti?
A što bih to trebao istražiti? - Odakle je taj križ.
Što to znači... Što se to njoj dogodilo...
Ona se utopila, gđo Bowen.
Pala je u Blackwater Tarn i utopila se. Taj slučaj je zatvoren.
Slučaj nije zatvoren!
Moja kćerka je umrla i nitko mi ne može reći kako se to dogodilo.
Za ime Boga, zašto samo ne uradite svoj posao?
Ja radim svoj posao.
Radim ga već 30 godina, i mogu vam reći ovo...
Da majke poput vas rade svoj posao kako treba,
moj bi bio mnogo lakši.
Sada, ako je to sve...
Slušate radio York 105 FM.
Hvala.
Oprosti, ja ne...znaš.
Izgledam da mi je vruće?
Pa, kako da...
Kako se pokaže: hvala?
Hvala ti.
Nema na čemu.
Progovorila si. Možeš govoriti?
Ali mislio sam da... Hoću reći...nisam znao to.
Ne zna to mnogo ljudi.
Zašto ne?
Ne razgovara samnom mnogo ljudi.
Pođi samnom. - To? To nije ništa, doista.
Kako mu ide? - Dobro je.
Bilo je problema?
Dobro.
Samo sam ja.
Scott?
Za ime Boga.
Što ti je? - Oprosti.
Idem na kat.
Samo budi tih, bez buke Imam glavobolju.
Robert?
Uđem ovamo ponekada...
..samo da se podsjetim.
I ja, također.
Ona je bila tako dobra djevojčica.
Zbog tog i ne mogu to razumijeti.
Pretpostavaljam da nikada nećemo saznati što se dogodilo. - Hoćemo.
Ja hoću.
Saznat ću to, obećajem ti. Moram to saznati.
Što je još tu?
Ponovi mi sve. - Ruth. - Reci mi. Pas...
Pas je odtrčao i nestao je između stabala.
A ti si rekao Alici da te čeka na stazi?
Dok ja ne odem pronači psa. - Imala je svoj kaput na sebi?
Da...njen kaput, vjerojatno.
A onda? - Onda...
Nije te bilo par minuta. - Samo nekoliko minuta,
ali kad sam se vratio na stazu... - Ona je nestala.
Da. - Bez vriske? - Ništa, sigurno je samo...odšetala.
Ali rekao si joj da te čeka. - Da. - A ona je bila dobra djevojčica, rekao si to.
Sigurno je krenula da traži mene i izgubila se u šumi.
Ali rekao si joj! Zašto bi ona to uradila?
Ne znam, Ruth. Volio bih da znam to.
Ne prođe niti jedan dan a da opet ne požalim što sam ju tako ostavio.
Trebao sam to biti ja u toj vodi. Mene su trebali vaditi iz nje.
To bi imalo više smisla.
Nije tvoja greška.
Ja ću saznati što se dogodilo.
Niti jedan od testova nije našao tjelesne poteškoće kod Amy.
To znači da ovo sada moramo promatrati kao psihološko oboljenje.
Koje to?
Teško je reći.
Možda neka vrsta disocijativne amnezije.
Što to znači? - To je...
To je poput problema da um pohrani sjećanja.
Obično to aktivira nekakva trauma. Upravo taj pokretač tražimo.
Ali...to bi moglo biti bilo što škola, prijatelji, obitelj.
Zbog tog mi i surađujemo sa socijalnim službama.
Poslat ćete ih da nas provjeravaju?
Gdje se obično ta trauma događa? - Svaki je slučaj drugačiji.
Po vašem iskustvu...
Po mom osobnom iskustvu, to je obično nešto što se dogodilo u kući.
Ne vjerujem u ovo. Socijalna služba?
Rekla je da je to standardni postupak, poput pregleda.
Znaš kada je rekla da traže neku vrstu traume,
ono što misli je da traže znakove zlostavljanja. - Nije me briga.
Ako će to pomoći da se Amy oporavi, mogu istraživati što god žele.
Zdravo. Vi ste vjerojatno Nisha.
Razgovarala sam sa Markom jučer i...
..on me je zamolio da... - Da, znam.
Doista mi je žao, ali došlo je do nesporazuma.
Ne znam što vam je Mark rekao, ali...
Sra***. Žao mi je, moram se javiti na taj poziv.
Prokletstvo! - Izvolite.
Zašto ne dopustite meni?
Nishin telefon. Možete li mi reći tko zove?
Samo trenutak, vidjet ću da li je dostupna.
To je 'Prokleti Derek'. - Moj šef.
Ne želim razgovarati sa njim.
Žao mi je, ona se ne može sada javiti. Želite li ostaviti poruku?
Recite mi, Derek, da li tako razgovarate i sa svojom majkom?
Ne, siguran sam da niste mislili.
Da, ona je sigurno ponosna na vas.
Hvala vam. Zbogom.
Želi da ga pozoveš kada budeš u mogućnosti.
Ne bih krivila Marka za ovo.
On je samo mislio da bi ti pomogao par dodatnih ruku.
To je fina pomisao. Ovo i nije najlakša situacija.
Nije, mogu to i zamisliti.
Biti trudna je dovoljno komplicirano i bez dodavanja slomljenog članka.
Istina je da je ovo...pomalo poput noćne more.
Pa, prililčno je jednostavno. Odluči da li trebaš dodatnu pomoć po kući
a onda odluči da li želiš da ti ju ja pružim.
A ako dođemo do toga, možemo vidjeti kako će nam ići neko vrijeme.
Ako se ne budeš ugodno osjećala, ja ću otići.
U svakom lsučaju, bolje je da krenem,m vidim da imaš mnogo posla.
Ne, sačekajte...
Pokušajmo to.
Sigurnio ste? - Da.
Zašto da ne? Čak niti ne znam vaše ime.
Mark vam nije rekao? Pa, nije niti bitno.
Ja sam Ruth. Ruth Bowen.
Dobro došla u Marchlands, Ruth.
Na katu, na lijevoj strani. - Hvala.
Ovamo, mama. Ovamo!
To je trebala biti tajna.
Nisam im trebala reći za tebe.
Želim da sve bude kao ranije.
Alice. Dušo.
Mama se vratila.
U narednoj epizodi...
Gdje si bila, Ruth? Gdje si bila?!
Znaš gdje sam bila. - Ne tamo gdje si trebala biti!
Mislim da se Alice utopila. Uvijek je mokra i hladna.
Misliš, vidiš ju? Je li ona sada ovdje?
Prijevod i obrada by Drazen