ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Danas Gradski duhovi
imaju posebnu zamolbu klupske prijateljice Zen.
Zdravo, ja sam Zen.
Moja mama imala je restoran u Malom Tokiju.
Moja mama, vlasnica Atomica.
To ti je mama?
Kako možemo pomoći?
Nekako je… glasna.
Mama, 4 h ujutro je!
Oprosti.
Pogotovo kad mi popije kavu.
Popije ju brzo pa je onda hiperaktivna.
Tjednima pjeva tu pjesmu
jer joj ne dam da više pušta ploču.
S razlogom je zovu "Atomska Nancy".
Mislila sam da će se smiriti kad postane duh, ali ne.
Tvoja mama je duh?
Aha.
Možemo je upoznati?
Naravno.
Spremna.
ZENINA KUĆA
Ja sam Nancy Sekizawa.
Zovu me "Atomska Nancy".
Vodila sam restoran svojih roditelja. Zvao se Atomic Cafe.
Zašto se tako zvao?
Tata je bio buntovnik.
Puno ljudi koji su me intervjuirali postavilo mi je isto pitanje.
Pitala sam ga: "Tata, zašto se restoran zove Atomic?"
"Nitko nije zaboravio atomsku bombu
pa nitko ne smije zaboraviti našu hranu."
Na prvom znaku iznad restorana nije pisalo Atomic Cafe.
Imao je…
iznad neona.
Ljudi su ga pitali:
"Matoba-san, nije li to preoštro?"
Isprva to nije htio skinuti.
"Dobro, skinut ću to, ali ime neću mijenjati."
Mislim da je…
Američki Japanci koji su bili u logoru…
Bili ste u logoru?
To nije bilo logorovanje.
Moju obitelj poslali su u logor.
UPUTE ZA LJUDE JAPANSKOG PORIJEKLA
Puno su nam se rugali.
I meni kad sam pošla u školu.
Mrzila sam povijest kad smo učili o 2. svj. ratu
jer bih osjećala diskriminaciju,
kao da smo mi počinitelji.
Nikamo se nisam uklapala.
U mom restoranu
svakakvi su ljudi bili dobrodošli,
osobito pankeri i čudaci.
Neprilagođeni.
Ondje su svi bili drukčiji
i dobrodošli.
Bila sam drukčija od drugih američkih Japanaca.
Dodijala mi je normalnost
i htjela sam se zabavljati.
U restoranu smo imali džuboks i svirali su bendovi,
lokalni bendovi koji su objavljivali ploče.
Pitali bi:
"Nancy, snimili smo novi singl.
Možemo li ga staviti u džuboks?" Rekla bih da mogu.
Tako je naš džuboks postao slavan.
Ali toga više nema.
Grade željezničku postaju.
Još imam…
Imam dva gramofona
i katkad izvučem te stare ploče pa ih sama slušam.
Ovdje su vrata.
Zaboravila sam da niste duhovi.
Zato je Zen nazvala naš klub.
Preglasno slušate ploče
i razbijate stvari po kući
i kradete joj kavu.
Molim? Ne kradem ti kavu!
Kradeš.
Peter
-Petere. -Zelda!
-Što je? -Zelda!
-Petre. -Snimio sam duha.
-Dobro. -Negdje blizu.
-I ja sam našla duha. -Gdje?
Ovdje je.
Svađa se s kćeri oko hrane.
Dođi u knjižnicu.
Dobro.
Odvezeš me do knjižnice?
Klub će vas rado upoznati.
Lijepo ste pahuljasti.
Hvala.
GRADSKA KNJIŽNICA
Pahuljasti ste, Nancy.
Sviđa mi se frizura.
Hvala.
-I meni. -Hvala najljepša.
Ima mekano pazuho.
To škaklja.
Peter
To sam ja. Peter.
Peter, P-prr-Peter
Peter
Želim objaviti nešto posebno.
Čudni zvukovi iz dječjeg kazališta u parku Highland.
Misliš, park Echo?
Premjestili su se. A netko ih ometa dok se smještaju.
Ometa nastupe?
Još nisu nastupili. Pođite sa mnom u ured.
Ovo je dokaz.
Netko ovim zvukom plaši lutkare.
To je zvuk gramofona.
Takav zvuk proizvede kad ga pomičeš rukom.
Da!
Vi uhodite to kazalište?
Ne, uhodim samo kćerinu kavu.
Možda Atomska Nancy može s nama u kazalište
i pomoći da otkrijemo izvor zvuka.
Zen nas može odvesti.
Molim?
Išla sam u lutkarsko kazalište Boba Bakera.
Tata me vodio.
Ali uvijek u podne, kad ne bi bilo nikog.
Bilo je pusto i tužno.
Treba dječju energiju da bi oživjelo.
LUTKARSKO KAZALIŠTE BOBA BAKERA
Ja sam Eric De La Cruz.
Radim u kazalištu lutaka.
To kazalište bilo je…
Duže od 60 g. bilo je u parku Echo.
Preselili smo se
jer je Bob prodao kazalište prije smrti.
Sad smo u parku Highland.
Kazalište je spremno?
Nije, ne možemo održati predstavu. Duh nas stalno gnjavi.
Kako ste počeli raditi ovdje?
Dolazio sam sa stricem Alexom.
Bio je vrtlar.
Subotom sam grabljao travu s njim.
Svaku drugu subotu rekao bi: "Hajdemo k Payasu."
Payaso znači klaun.
Je li kuća imala velike cipele?
Nije, bila je normalna.
Je li štrcala voda kad biste pozvonili?
Petere, smiri se.
Upoznali smo ga tek godinu ili dvije poslije.
To je bio Bob. Pitao sam ga što radi. Rekao je: "Stric ti nije rekao
da imam kazalište lutaka na uglu Prve ulice?"
Pitao sam ga treba li dobrovoljce.
Rekao je da dođem na predstavu.
"Razgovarat ćemo ako ti se svidi."
Došao sam u kazalište idući dan, u subotu,
oduševljen rasvjetom i zidnim ukrasima
i svim tim slikama
i diznijevskim lutkama.
Tako je to počelo.
Imam pitanja za Erica.
Jesi li oženjen? Imaš djecu?
Trebao bi naći dobru curu.
Mama!
Ima li ovdje duhova?
Bob je ovdje.
Kad je umro, bilo je trenutaka kad bih osjetio njegovu prisutnost.
Katkad to osjetim dok nastupam.
Bob je bio sjajan mentor i prijatelj.
Bob je govorio da ti duša pripada kazalištu ako radiš u kazalištu.
Ne mota se samo Bob ovuda. Ljudi su osjetili i druge duhove.
Imali smo noćno svjetlo.
Zvali smo ga "sablasno svjetlo" i svake bismo večeri
prije odlaska upalili tu jednu žarulju
i ostavili je da svijetli.
Pitao sam Boba čemu to.
"Predstava se mora nastaviti i u mraku."
Jeste li čuli?
Jesam.
Čulo se nekakvo kukanje.
Kad je Eric rekao "predstava se mora nastaviti".
Mislim da je došlo odavde.
Ovdje lutke spavaju.
Otvorenih očiju?
Da.
Predstava se mora nastaviti.
Čujem. Dođite.
Predstava se mora nastaviti!
Predstava se mora nastaviti.
Predstava se mora nastaviti!
Vidim ga.
Eno.
U omotnici ploče.
Znam gramofonski. Razgovarat ću s njim.
Htio bi da puštate više glazbe koju voli.
Kakvu voli?
Više plesne glazbe.
Ne voliš li ti to, Petere?
Sigurno ne govori? Možeš li govoriti?
Mogu.
Kako se zovete? Vi ste Bob?
Ne, ja sam Walter.
Zdravo, Waltere.
Zdravo.
Waltere.
Eric.
Zašto plačeš, Waltere?
Dugo nije bilo predstave.
Nedostaju mi.
Htio sam pokrenuti predstavu pločom, ali imam samo gramofon.
Dugo nisam nastupila uživo.
Zajedno ćemo. Imam tonu ploča.
Što čekamo?
Krenimo!
PANKERSKA LUTKARSKA PREDSTAVA S DJ-icom ATOMSKOM NANCY
Prijatelji!
KAZALIŠTE LUTAKA BOBA BAKERA
Drago mi je što lutke imaju dom i živu publiku.
Park Highland je sjajan.
Zbilja imaš osjećaj da si dio predstave.
Bob mi je pokazao što da radim kako bi sve bilo zabavnije
i kako bi publika sudjelovala.
Drago mi je kad se publika zabavlja.
Kad se suživi s predstavom
i lutkama i sve to.
Kad se sjajno zabavlja.
To je zabavno za sve.
-Zen. -Da?
Je li mama ikad voljela što i ti?
Vrlo kratko u osmom razredu
imala sam gotski imidž.
Mama je bila sretna.
Imala sam staru čipkastu suknju
iz Aardvark'sa
i nosila sam staru, crnu flanelnu odjeću
i bijelu šminku i rumeni ruž.
I vojne čizme.
Baš neugodno.
To nije bilo cool.
Ponosila sam se tobom.
Zbog šašave odjeće?
Da!
Klub tragača za duhovima opet je sve spasio.
Nancy je opet DJ,
Zen može piti svoju kavu,
Walter je prestao plašiti ljude,
a sve je dobro zabavila Ericova rasplesana mačka.
Klub tragača za duhovima je zakon!
Prijevod titlova: Ivan Zorić