Er det alt du kan?
Jeg hader din slags.
I er skadedyr der hærger vores by.
- Taker! - Ja?
Hvad er oddsene?
På Raies, bliver de lavere hvert sekund.
Nej, den anden.
Sinbad? Er det en spøg. Se på ham!
Raies! Raie Raies!
- Raie Raies! - Sæt pengene på Sinbad.
Kom nu.
Kæmp.
Kom så. Gør det af med ham!
Raies.
Jeg kan se din fremtid.
Gem det til turisterne. Jeg er ikke interesseret.
En portal er åbnet...
Skyggerne rejser sig.
De gamle skikke returnerer mens vores by brænder.
Dette er forfærdeligt.
Nej, dette er godt.
-- iDW præsenterer -- -- Sinbad S01E01 --
-- Oversat Af: Monteque --
Jeg var sikker på, de havde opdaget os.
De ved, vi havde aftalt det.
Jeg kæmper bare mod en anden næste gang.
Nej, det er for farligt.
På venstre side. Tasken.
- Hvad, mig? - Ja. Dig, storebror.
Det er din tur. Jeg distraherer ham.
Gå efter den. Og vær ikke bekymret.
I dag vil blive en god dag.
Du er nødt til at passe på dig selv her.
Og hvorfor det?
Markedet virker muligvis som et venligt sted, -
- men det tiltrækker den værste slags mennesker.
- Virkelig? - Svindlere, tiggere og lommetyve.
Ligesom denne.
Der er ingen grund til at involvere vagterne.
Hvad? Han stjal fra dig.
- Ved du hvad de gør mod tyve her? - De hugger deres hænder af.
Men han er blevet fanget og vi er villige til at glemme det.
Far?
Hvis jeg ser dig her igen...
- Vær mere forsigtig i fremtiden. - Tak, det vil vi være.
Far, din æske.
- Din æske! - Hmm?
De må ikke få den.
Du var smuk. Så overbevisende!
Jeg var sikker på, du ville begynde at græde.
Hvis han havde peget på mig et minut mere og råbt tyv, -
- ville jeg have grædt.
Det ville have været rart, hvis du har advaret mig.
Ja, men det havde ikke været sjovt?
Sinbad, du burde gøre dit liv let. Vær smart ligesom mig.
- Meld dig til vagterne. - Ja, vagterne!
Vær en vagt og bliv en slave, Tazeem?
- Nej, tak. - God løn, og mulighed for lidt action.
Lad os ikke glemme hvordan kvinder, har det med mænd, der har magt.
- Hvordan har pigen det, du dater? - Hun sagde de magiske ord til mig.
Jeg ser dig som en bror.
Også spurgte hun mig om dig, det var forfærdeligt.
Prøv at være i familie med ham.
- Fred være med dig. - Og med dig.
- Kom! - Vær forsigtig!
Jeg bliver aldrig træt af udsigten. By så langt øjet kan se.
Så mange mennesker. Så mange muligheder.
Fortalte jeg dig om min drøm sidste nat?
Var det den hvor du stoppede med at tale et øjeblik?
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Hvad end det er, kan jeg ikke li' det.
Du hører en masse om sådanne ting. Totemmer, Amuletter.
Gør det ikke. Det giver uheld.
Det kan det ikke nu.
Glem det.
En dag rammer vi jackpot.
Og vi vil bo i et stort hus, -
- og aldrig bekymre os om noget igen.
Bror, jeg tror du har slået dit hoved.
Mor. Jeg har haft en skøn dag.
Vi vil få et godt måltid i aften.
- Er du kommet til skade? - Hvem, mig?
Nej, mor. Jeg har det fint.
Jeg har fortalt ham, han burde gå til en læge.
Du tog ham ikke med dig, vel?
- Nej, selvfølgelig ikke. - For det har du lovet mig.
Ja, det har jeg. Og Jamil er for klog til at følge efter mig en hel dag.
Er du ikke, Jamil?
Jeg har været på markedspladsen og har solgt ting.
Virkelig? Hvad har du solgt?
Ting. Dyre ting.
- Dyre ting? - I er begge elendige til at lyve.
Det vigtigste er, at vi har haft en god dag.
Der kan du se!
Blodpenge!
Hvad?
Amah. Nej.
Du har taget blodpenge ind i dette hus.
- Amah, jeg sværger, nej. - Din dumme dreng.
Hvad har du gjort?
Afsted. Løb, Jamil. Løb.
Sinbad, vent.
Kom så.
Undskyld!
Kom så!
Kom, bror!
- Nej. - Bror!
Bror!
Jeg beklager dit tab.
Men vi må acceptere den vej, skæbnen har valgt for os.
Lad ikke dette ødelægge dig. Du er en god mand.
Tak.
Engang var det muligt, at få de døde tilbage, -
- for at vinde over døden.
Kan min søn leve igen?
Det ville jeg ønske. Men under Emir's styre, -
- er videnskab vores herre. Magien forsvinder langsomt.
Og de døde forbliver døde.
Er væk for altid.
Han ville have blevet Emir en dag, og jeg ville have hjulpet ham...
Hjulpet ham med at styre.
Jeg plejede at have ondt af de menneske vi så.
Vandrende rundt på gaden, med en manglende hånd.
- Og nu bliver vi en af dem. - Nej, det gør vi ikke.
Vi har været i værre situationer end denne.
Det vil muligvis kræve noget bestikkelse, -
- og vi har brug for Tazeem til at lægge et godt ord ind for os.
Men vi kommer ud af dette.
Selv nu, bag trammer, tror du, at du har ret.
- At alt nok skal gå. - Ja, bror, fordi det vil.
Så smil.
- I dag vil blive en god dag. - Ja.
Er du klar over, hvem jeg er.
Ja, du er Lord Akbari.
Og jeg formoder du kender min søn Raies, personligt.
- Nej. - Det gør du.
Han ville ligesom mange andre, bevise han var en mand.
Drikke, spille og slås.
Du mødte ham i morges og du efterlod ham liggende, -
- i en uhmusk gyde, dødende.
Det var jeg ikke klar over.
Min bror, emiren, har givet mig tilladelse til, -
- at håndtere situationen på en passende måde.
På en passende måde.
For få timer siden var min søn i live.
Og nu...
Kom her.
Hvad betyder nåde virkelig?
Er det et tegn på styrke, eller på svaghed?
Også tænker jeg på jeres slags, -
- der yndler som rotter og hærger vores by.
Og spørgsmålet om nåde falder væk.
Jeg accepterer hvilken som helst straf du vælger.
Men, min bror har intet med dette at gøre.
Dette var mig og mig alene.
Gå tilbage.
- Bror! - Bare gå!
Hvis nåde intet betyder, er jeg nødt til at spørge, -
- hvilken staf vil så være passende?
Jamil!
Nej!
Luk mig ud!
Ligesom du tog noget fra mig, tager jeg noget fra dig.
- Er dette nok? - Nej, overhovedet ikke.
Luk mig ud! Kom tilbage! Luk mig ud!
Jamil.
Jamil! Fjern jer fra mig!
Nej!
Han var en god dreng.
Han ville have gjort alt for dig.
Det er jeg ked af, Amah.
Det er din skyd, han er død.
Du lærer det aldrig. Og nu er din bror død.
Hvad stiller jeg op med dig?
Hvad skal jeg gøre?
Det er din skyld, han er død.
Jeg er ked af, at gøre dette.
Men det er jeg nødt til.
En dag, vil du forstå.
Du vil blive sat på søen, -
- ude af stand til at gå på land i mere end en solcyklus.
Dette er min gave til dig.
Min forbandelse, så du kan tage ved lære.
Indtil du finder soning, vil du aldrig kende til fred.
Sinbad. Sinbad.
Hvad har du gjort?
- Vagterne er på vej. - Jeg kan ikke efterlade ham.
Sinbad, du er nødt til at komme ud af byen.
Jeg er nødt til at gå tilbage til garnisonen.
Sinbad.
Held og lykke, min ven.
- Fred være med dig. - Og med dig.
Hvad har du?
Pelse og læder til markedet i Serindit.
Du må være langt hjemmefra.
Det må være lidt af en forandring fra sne og kulde.
Det er der stadig, når jeg kommer tilbage.
Undskyld, jeg må have gået forkert.
Jeg ved ikke hvordan, jeg er kommet hertil.
De er mine.
Hey.
Kom her.
- Hvad var det? - Jeg tror, vi sætter sejl.
Nej. Ikke endnu.
Ikke endnu.
Jeg har ikke vænnet mig til at være til søs endnu.
Det er spændende, ik?
Undskyld.
Du har det måske heller ikke godt?
Jeg er heller ikke vant til at være til søs.
Der virker lidt mere alvorligt end det.
Vær ikke bekymret. Jeg ved hvad jeg gør.
Eller jeg håber jeg gør, ellers er vi alle i problemer.
Jeg er Anwar Shabani, skibets læge.
Det er min første gang til søs.
Det ser ikke godt ud.
Det vil nok gøre lidt ondt.
Burde du ikke fortælle mig det før du gjorde det, og ikke efter?
Ja, du siger noget.
Jeg henter noget vand til dig, og noget mod din feber.
Bare for at rapportere, sir. Der er en skadet passager om bord.
- Kun mandskabet må være der. - Selvfølgelig.
- Hvilken passager er det? - Jeg tænkte ikke på at spørge.
Lad os se til ham.
Han er skadet.
Rejs dig op.
Er du ny?
- Har du et navn? - Sinbad.
Sig mig, Sinbad, løber du hen til eller væk fra noget?
- Væk fra. - Det sædvanelige.
Lad os se, hvad skæbnen siger om dig.
Nogle passer på dig trods alt.
Du er en del af mandskabet indtil vi kommer til næste havn.
Minimum af rationer, minimum af bekvemmelighed.
Jeg ville ikke gøre det, medmindre du vil have en tyv i dit mandskab.
- Du tager fejl. - Det er ingen fejl.
Ingen fejl overhovedet.
Unge mand, hvad du tog fra os, er det her?
Nej, jeg efterlod det i Basera.
- Jeg kan sige hvor det det. - Det er for sent.
Du har ingen ide om hvad du har gjort. Hvad det betød for os.
- Far... - Måske tog jeg fejl.
Måske er der ingen der passer på dig overhovedet.
Spær ham inde.
Ah, Sinbad.
Hey, bind alt fast.
Hallo.
- Jeg prøver at hjælpe dig. - Undskyld.
Kom.
- Jeg prøvede at hjælpe dig. - Jeg sagde undskyld.
Dræb mig ikke.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Bliv stående!
Det kan ikke se os.
Stop. Rør jer ikke.
Jeg får den til, at følge efter mig.
Storm-Dæmoner!
Far.
- Træk. Sikre sejlet! - Kan du holde det?
Far.
Hjælp mig!
Sejlet skal sikres!
Bemand styrepinden nu! Styr ind i bølgen!
Skynd dig, Sinbad! Ind i bølgen!
Død!
Det du har stjålet. Du har ingen ide om dens kraft.
Hør...
Skibet! Det hælder til de ene side!
Vi synker!
Vandet må komme hernede fra et sted.
Jeg nægter at tro, dette sker.
Vandstanden hernede ændrer sig ikke.
Der er ingen hul eller lækage.
Så må det komme fra under dæk.
Vi er nødt til at forsegle det. Forhindre vandstanden i at stige.
- Med hvad? - Jeg ved hvor de gemme tjæren.
- Kan du smelte det? - På dækket.
Forsæt. Vi har ikke meget tid.
Vi skal undersøge forklappen, og se om den også er oversvømmet.
Du er ikke en af dem.
De ville ikke skrige som en lille pige.
Hjælp mig!. Mit ben, jeg kan ikke bevæge det.
- Vent, vi får dig ud. - Forlad mig ikke!
Vi kan ikke lade vandstanden stige her.
Ikke hvis vi vil overleve. Vi er også nødt til at forsegle dette.
Hjælp mig!
- Skibet synker! - Det ved jeg.
- Hun har været igennem meget i dag. - Vi skal opvarme tjæren.
- Vi løber tør for tid! - Så må vi heller skynde os!
Hvad laver du?
Forsegl den anden låge.
Hjælp mig. Lad mig ikke drukne.
Det skal nok gå. Jeg får dig ud.
Der er en anden overlevende. Skibets kok.
Hjælp mig.
- Vi er i sikkerhed! - Der er to låger.
- Begge skal forsegles. - Hvor er Sinbad?
Ikke din tid endnu. Så åbn dine øjne, bror.
Giv ikke op. Åbn dine øjne.
Hun er der!
Beklager, jeg kan ikke finde Sinbad.
Måske er dine kræfter ikke så stærke som forventet.
Og måske er det for det bedste.
Du tog et liv fra ham, ligesom han tog et fra dig.
Gælden er betalt.
Bror, du er klog og jeg har altid hørt på dig, -
- men livet af en rotte, er ikke det samme som drengen...
Drengen som en dag, ville have reageret byen!
- Jeg forstår... - Hvordan kunne du det!
Sandt.
Sandt. Jeg har ingen søn, ingen datter.
Men jeg elskede Raies som min egen.
Gælden er ikke betalt.
Sinbad vil betale for, hvad han har gjort.
Han vil betale, for min drengs død!
- I begge burde være døde. - Tak.
Nej, jeg mener, -
- efter hvad vi har været igennem. Stormen, den slags.
- Vi bør alle være døde. - Men heldigvis er vi ikke.
Du reddede vores liv.
Styrede os igennem den bølge. Fantastisk.
Hvis jeg vidste du ville tale så meget, ville jeg ikke have gjort det.
Spis. Det var ikke en forespørgelse.
Disse mennesker fortjener en ordenlig begravelse.
Er der nogen der ved, hvor vi er?
Bror, slap af. Træk vejret og smil.
Der venter en hel ny verden af eventyr her.