- Jeg blev født den 15. februar 1833, i Boston, Massachusetts.
Jeg var den sidstfødte af fem børn, alle piger.
Min far var overbevist om, at efter fire piger måtte der komme en søn.
Han skulle hedde Michael.
Jeg blev døbt Michaela.
Jeg var besluttet på at læse medicin, men ingen skoler tillod kvinder.
Ti! Slut fik jeg min lægeeksamen fra Det Kvindelige Lægefakultet,
Til min mors store forfærdelse fik jeg en andel i min fars praksis.
Og i syv år arbejdede vi side om side, indtil.
Da han døde, mistede jeg min støtte, min læremester, -
- min bedste ven.
Min mor sagde, han havde forkælet mig.
Selv mente jeg, at han havde givet mig råderum til at være mig selv.
Med min fars død sygnede vores praksis hen.
Jeg frygtede, at min lægegerning var forbi, men jeg lovede at fortsætte,
Nu kan det være nok. Din far er borte, og det er hans patienter også.
- De var også mine patienter! - Din far lullede dig ind i en fantasi.
- Jeg er læge! Det er ikke fantasi. - Det er det i denne verden.
Så hører jeg måske til i en anden verden.
I "The Globe" averterede man efter en læge til Colorado-distriktet.
Tak, Laura.
Jeg sendte et telegram, og inden der var gået en uge, fik jeg svar.
Man tilbød mig stillingen.
Det var ved The Frontier, et sted, hvor folk startede nye liv.
Hvor der var brug for min kunnen, -
- og jeg endelig ville blive accepteret som læge.
LILLE DOKTOR PÅ PRÆRIEN
Alt mens vi rumlede af sted, fortog civilisationen sig bag mig.
Den udviskedes mere og mere.
Min far havde lært mig, at forskellige skikke, sprog og hudfarve -
- ikke gav ret til at udøve fordomme og Ijendskhed.
Men da jeg så indianere første gang, ville knuden i maven ikke forsvinde.
Velkommen til Colorado Springs!
Undskyld, hvor finder jeg pastor Johnson?
Nede ved kirken.
- Kan jeg lade min bagage stå her? - Spørger De, om den forsvinder?
- Vi er ikke tyve alle sammen, miss. - Nej, naturligvis ikke.
Jeg tænkte bare på, om den ville være i vejen.
Næ.
Undskyld, er De pastor Timothy Johnson?
- Ja. Hvad kanjeg gøre for Dem? - Michaela Quinn, læge.
Den nye læge.
Der stod Michael Quinn i telegrammet.
Michael plus et "A". Min far ventede en af hankøn.
Det gjorde jeg også. Denne vej.
- Hvad foregår der? - Oberst Chivington og Black Kettle.
Hæren forhandler med indianerne om jorden nord for Sand Creek.
- Skete der noget? - Nej, ikke spor.
- Horace! - Ja? Jeg er heroppe.
- Hvad har De på hjerte, pastor? - Telegrammet fra lægen i Boston.
- Hvordan var det underskrevet? - Hvad mener De?
- Du ændrede ikke noget, vel? - Nej, da.
Kun et forbogstav. Jeg troede, De var ligeglad med mellemnavnet.
- Det var vel ikke et "A"? - Jo.
- Tak, Horace. - Jeg be'r.
Det er frygtelig pinligt, miss Quinn. Vi betaler naturligvis tilbagerejsen.
Det bliver ikke nødvendigt. Her er brug for en læge, og jeg er læge.
De forstår ikke Folk herude har aldrig hørt om en kvindelig læge.
- En gang skal jo være den første. - Her er ingen pæne ugifte kvinder.
Synd. Enhver by burde have mindst en.
Enkefru Cooper tager ikke kvindelige lejere.
- Hent din mor. - Mor!
- Mor? - Kommer!
- Der er sket en frygtelig fejl. - Det er blot en lille misforståelse.
Jeg troede, miss Quinn var mand. Jeg gik ud fra, at hun var læge.
- Jeg er læge. - Nå, så De er den ny doktor?
Ja. Michaela Quinn.
Charlotte Cooper.
Og det er mine børn. Matthew, den ældste.
Det her er Colleen og.
- Brian. - Din kjole er beskidt.
- Jeg sagde, du kun lejer ud til herrer. - Det er ikke en fast regel.
Matthew, hjælp pastoren med damens bagage.
Velkommen.
- Er du en rigtig doktor? - Har du gået i skole og alt det?
- Ja, og alt det. - Værsågod, det er denne vej.
Jeg har nogle soldater boende her under traktatforhandlingerne.
Tak, pastor. Og Matthew.
- Det er ikke Boston. - Her er ganske rart. Tak.
Mine forventninger om en varm modtagelse blev gjort til skamme.
Man havde åbenbart samme syn på kvindelige lægeri Colorado Springs -
- som i Boston.
Velsign dette måltid, og måtte alle dine børn nyde samme godhed, Herre.
Kaptajn Chivington, hvordan går det med traktaten?
- Oberst Chivington. - Om forladelse.
- Hvordan går det med indianerne? - Jeg er her kun af en eneste grund:
Fordi Kongressen har hørt på en flok skrog, der aldrig har set en indianer.
De siger jo bare, at indianerne var her først.
- De står i vejen for fremskridtet. - Hvis fremskridt?
Alles!
Kun ved at slå de røde djævle ihjel får vi fred og ro.
Herlig stuvning.
Er De forlovet, doktor?
Jeg har været.
Her er der 20 mænd for hver kvinde.
Jaså?
- Hvor ligger avis-redaktionen? - Der skal De til Denver.
Nå, men Hvor kan jeg sætte et opslag op?
L Brays butik. Der går alt alligevel igennem før eller siden.
De skulle have hørt på mig. Vi har ikke brug for en læge.
Hun lader sig ikke afvise. Og hvad kan jeg stille op?
Send hende hjem med den næste dilligence.
Mr. Jake Slicker. Han har trukket tænder ud og skåret et par bylder.
- Nu tror han, han er læge. - Javel. Konkurrence.
Ja, og så fra en kvinde. Det eneste, han ikke har monopol på, er fødsler.
Heldigvis erjordemorderen rar.
Det var en lettelse. Jeg kunne godt tænke mig at træffe hende.
- Du har truffet hende. - Dig?
Goddag. Det er herovre.
Hvad er det for noget postyr, Charlotte?
Doktoren sætter bare et opslag op.
Der er ikke plads.
- Mange af dem ser meget gamle ud. - Beklager, de gælder alle endnu.
Hvad skal han her?
HUNDE OG INDIANERE INGEN ADGANG
- Det her er der vist ikke brug for. - Hvad gør De?
Det er privat ejendom, miss.
PERMANENT BOLIG MED MULIGHED FOR PRAKSIS SØGES
Vi må se at få købt den hest, du skal bruge til at komme ud til patienterne.
Nå, den hest. Farvel, d'herrer.
En ting er at være læge, en anden at være kvinde.
At være ugift kvinde er en tredje ting. Du har virkelig oddsene imod dig.
Du må forstå, at de fleste folk behandler indianere som dyr.
Har folk glemt borgerkrigen?
Folk herude tog sig ikke af krigen. De var optaget af at dræbe indianere.
Goddag, Robert E.
Er nogle af de her prægtige heste til salg?
- Hvem vil købe? - Jeg spørger bare.
Den brogede og den brune.
- Godt sadelsted. - Meget godt.
- God stærk ryg. - Vidunderlig ryg.
- Smukke tænder. - De er rådne.
Nå, ja, måske lidt.
- Jeg kan godt lide den her. - For gammel.
Men den ser ud til at have hjerte.
- Kan du ride? - Om jeg kan ride?
Kan du?
Se her.
Mere vægt i stigbøjlen. Hop!
Op!
- De har taget den ned. - Nej, jeg besvarer den.
- Så er det her. - Stands.
De må lære at klare Dem selv.
Nemlig. Vent kom tilbage!
- Hvor meget? - En dollar om måneden.
Jeg tager det.
- Hvad synes De? - Det er et noget uanseligt skilt.
Tænk, at du fandt tilbage alene. Jeg kunne vride halsen om på Sully.
- Hedder han det? - Sagde han ikke sit navn?
Han var ret tavs. Jeg ville ikke presse på af frygt for, at han ombestemte sig.
- Det sker ikke. Sully holder ord. - Hvorfor bor han ikke på farmen?
Sully kom under guldfeberen i '59. Han forelskede sig i Lorens datter.
Manden fra butikken? Han virkede, som om han slet ikke kendte Sully.
Abigail døde i barselssengen med deres første barn.
Jeg gjorde alt, hvad jeg kunne.
Der skulle en læge til, men da vi kom til Denver, var hun og barnet døde.
Loren beskylder Sully for det. Han vil have en at skyde skylden på.
- Her er godt nok beskidt. - Det er derfor, vi er her.
Her er dit forklæde.
- Har du nogensinde fejet før? - Om jeg nogensinde har fejet?
- Samme historie som med hesten? - Vi havde tjenestefolk.
Øjeblik. Sæt vandet der, Brian.
Man tager en kop
og stænker.
- Hvad er det, doktor Mike? - Læg den tilbage.
- Det er i orden, bare du passer på. - Den ligner en tomahavk.
- Brian er tosset med cheyenner. - Sully har en tomahavk.
Ja, det har jeg set.
Den bruges til at efterprøve reflekser.
- Igen! - Hvad gør reflekser?
- De fortæller noget om hjernen. - Siger hans knæ noget om hjernen?
- Du ved jo ingenting. - Børn! Arbejdet kalder.
- Åh, nej, de løber væk. - Kyllinger kan være ondskabsfulde.
- Hvordan får man fat i æggene? - Man må lokke dem ud af reden.
Så kan man tage æggene uden at blive hakket på.
- Fint. - Kom, vi skal af sted.
- Jeg kan ikke takke jer nok. - Der er ikke brug for nogen tak.
Næ, du har mere brug for held.
Det bliver ikke nemt. Kom, så kører vi.
Farvel.
Hun havde ret. Det eneste arbejde, jeg kendte til, var /ægegerningen.
Jeg kendte intet til de trængsler, som folk her tog for givet.
Den udskårne vugge, de hândgjorte møbler, hver eneste potte og gryde.
Sully havde efterladt huset, præcis som det var, da hans kone døde.
Brudekisten, fyldt med drømme, der aldrig blev.
Barnestøvletter, bryllupsfotografiet.
Jeg følte, at jeg trængte mig på.
Goddag.
- Du er godt nok stadset ud. - Som en rigtig Boston-dame.
Det må gå an.
Kom, så præsentererjeg dig. Goddag, mr. Jim.
Goddag, alle sammen.
- Sig goddag. - Kom, Emily!
Slicker! Der er en fyr, der er blevet skudt!
Han blev ramt af en løbsk kugle!
Undskyld, jeg er læge.
- Få ham over i salonen. - Vi har ikke brug for hendes hjælp.
Se så at komme inden døre, kvinder.
Gør plads.
Er alt i orden, ma'am?
Lad min hustru være!
- Hun er syg. - Det er bare et anfald.
- Hendes hjerte hamrer. - Selvfølgelig. Du har det fint, ikke?
- Hjertet slår uregelmæssigt. - Pas Deres egne sager.
Det her er min sag.
- De har nogle ting i hytten. - Ikke noget, jeg vil have.
- Hvad sagde Black Kettle om mig? - Han ville vide, hvem De var.
- Hvad sagde De? - At De var en medicinkvinde østfra.
Han sagde, at hos de hvide er det kun mændene, der laver medicin.
Så De må være en tosset hvid kvinde.
Ud over Charlotte var der ingen, der tog mig alvorligt som læge.
Jeg var begyndt at tro, at Black Kettle havde ret i, at jeg var tosset.
Jeg var kommet til Colorado Springs for at være pionér-læge.
Menjeg blev mere og mere bare pioner.
- Hvem er det? - Matthew Cooper.
Mor har brug for din hjælp.
Barnet sidder fast. Jeg kan ikke få det rykket.
Emily.
De glider fra os.
Tag tøjet af hende og tør maven af med det her.
- Du vil da vel ikke skære i hende? - Det er den eneste mulighed.
Hold det her for hendes næse.
Hold den der.
Det er nok.
- Der er noget galt. - Gør luftvejene fri. Massér det.
- Nej Det hjælper ikke. - Vend bunden i vejret på ham.
Gør det.
Hold ham i fødderne. Slå ham.
- Nej. - Igen.
I har det fint begge to. Doktoren reddede jer.
Du har fået en smuk, sund baby, Emily.
Emily kom hurtigt ti! Hægterne, og barnet trivedes,
Alligevel kom der ingen patienter. Jeg måtte gå mere drastisk til værks.
- Goddag. - Goddag, mr. Shaker.
Jeg har brug for Deres hjælp. Jeg håber, De kan finde tid til mig.
Jeg klipper ikke kvinder.
Nej, jeg har brug for Deres hjælp som læge.
Jeg kan ikke komme af med min tandpine.
Jeg vil høre Deres mening som læge.
Kom indenfor. Så kiggerjeg på det.
Tag plads.
- Det er. - Jeg troede, det var i venstre side.
Det er det også. Det er faktisk i begge sider, men det er værst i den her side.
- Det var et slemt sår. - Jeg skar mig på saksen.
- Der er vist gået betændelse i det. - Luk op.
- Det ser slemt ud. - Hvad foreslår De?
Den skal ud.
Er der ikke andre muligheden?
- De bad om min mening og fik den. - Ja De har naturligvis ret.
Så jeg sætter min lid til Deres agtværdige tjenester.
Træk den ud.
Så er det nu.
Vil De have den med som minde?
Jeg har det allerede bedre. Hvad skylder jeg, mr. Slicker?
25 cent.
Denne salve fjerner betændelsen. Mange tak, mr. Slicker.
De glemte noget.
- Jeg har fortjent at få den med, ikke? - Jo, ma'am.
- Hvordan har De det, mrs. Bray? - Jeg fejler ikke noget.
- Du ser lidt betuttet ud. - Jeg har fået trukket en tand ud.
- Hvad? - Jake Slicker sagde, den skulle ud.
Der var ikke noget galt med den, vel?
Nej-
Du burde skamme dig! Tænk at lade den bølle trække en helt sund tand ud.
- Du har ret. - Men på den anden side.
- Du fik rigtig rusket op i ham. - Tror du?
Ja. Der skulle mod til fra din side. Og den slags kan mænd ikke ignorere.
Charlotte ...? Hvordan døde din mand?
Han er ikke død. Så vidt jeg ved, lever han i bedste velgående.
- Men folk kalder dig enkefru Cooper. - Sådan udviser de høflighed.
Vi havde en gård iTopeka. Det tog os fire år at få den til at give afkast.
Men så lige pludselig en dag solgte han den. Uden at spørge mig.
Han kom bare en dag og sagde:
"Vi skal op til Pike's Peak og grave guld."
Min forlovede nævnede ikke krigen, -
- før den dag han stod i officersuniform -
- og sagde, han skulle rejse to dage senere.
To dage.
Mænd Man skal ikke være afhængig af dem.
Da minen gik fallit, mistede min mand sin sunde fornuft.
Han forsvandt ud i den blå luft.
- Med mine sparepenge. - Det gør mig ondt, Charlotte.
Sket er sket.
- Hvad med din mand? - Han var læge.
Vi traf hinanden på hospitalet. Jeg var altfor optaget af mit arbejde -
- til at rende til baller, som mine søstre gjorde.
Og når jeg så endelig giktil bal, blevjeg aldrig budt op.
- Drengene syntes, jeg var for. - Kvik.
Jeg ville ikke opgive at være læge, så jeg opgav ballerne.
Hvorfor blev du aldrig gift?
Han blev dræbt i krigen.
Det er besynderligt Det spiller ingen rolle, hvordan man mister dem.
Smerten er den samme.
Hvad skete der? Er det overstået?
- Ja, det skal jeg love for. - Indgik de en aftale?
På en måde.
Chivington truer med krig, hvis ikke Black Kettle holder sig i reservatet.
Han vil have det udråbt til stat med sig selv som guvernør.
- Det er da ikke forhandlinger. - Chivington kom ikke for at handle.
Han kom for at stjæle.
Endnu en måned gik uden patienter.
Men så fik jeg besøg af selveste mr. Jake Slicker.
Salven tog betændelsen.
- Det glæder mig. - Hvordan går det med tænderne?
- Udmærket. Må jeg byde på et glas? - Nej, jeg skal tilbage.
Kender De Robert E.? Prøv at spørge til hans lumbago.
- Han ville ikke sælge mig en hest. - Det ligger sådan
at jeg har sagt til ham, at han skal lade Dem se på det.
- Jeg er træt af at høre på hans brok. - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- Goddag. - Goddag.
Jeg ville bare sige tak, fordi De solgte mig sådan en god hest.
- Den er gammel. - Men sund.
Deres arbejde må slide meget på Deres led.
Det kunne godt fremkalde lumbago.
Jeg har hørt, De har haft en snert af det. Har De noget imod, at jeg.
Jeg skal ikke ha' nogen dame-læge.
Jeg troede, De ville vide, hvordan det er at blive dømt på et galt grundlag.
Vent.
- Gør det ondt? - Det er ikke behageligt.
Kan De se hævelsen her? Det kaldes gigt.
En knivspids tre gange daglig tager hævelsen og nogle af smerterne.
- Kan De ikke få det til at gå væk? - Ikke helt. Men det lindrer.
Det må vel være godt nok, indtil den nye læge kommer.
Pastoren har indrykket en ny annonce.
- Hvorfor søger De en ny læge? - Tag det ikke ilde op, miss Quinn.
- Doktor Quinn. - Det beror på et skøn.
- Har De foretaget en afstemning? - Har De patienten?
- Slicker, Emily Donovan, Robert E. - Tag det roligt.
Jeg er fuldstændig rolig. Jeg afventer bare Deres svar.
Hjælp! Doktor Mike, det er mor! Hun er blevet bidt af en slange!
Jeg skal bruge koldt vand og nogle puder. Colleen, hent et glas cider.
Og Brian, du skal holde din mor i hånden.
- Hvad laver I her? - Du blev bidt af en klapperslange.
Nå, ja.
- Du klarer den. - Gør jeg?
- Få din mor til at drikke det. - Her, mor. Du skal drikke det her.
Mor...!
- Doktor Mike. - Ja, Charlotte?
En ting.
Vil du ikke nok tage dig af mine børn?
Charlotte ikke mig. Jeg kender slet ikke noget til børn.
Jeg ved ikke noget om børneopdragelse.
Det lærer man ikke på lægestudiet.
- Og du skal nok komme dig. - Lov mig det.
Jeg lover dig det.
Brian.
Barmhjertige Gud, -
- skænk Charlotte Cooper evig fred.
Hjælp os at forstå, at sorgen blot er mål for en kærlighed, -
- der er stærkere end døden. Amen.
Charlotte efterlod mange ubetalte regninger.
Og da banken i Denver overtog pensionatet, blev det bestemt, -
- at børnene skulle bo hos mig.
- Vi tager vores ting, når vi rejser. - Men I er jo lige kommet.
- Jeg soveri laden. - Jeg vil ikke bo her.
- Du har ikke noget valg. - Her er plads til en ko.
- Jeg kan ikke passe en ko. - Men os kan du passe, ikke?
Jeg har ikke sagt, jeg ved alt om det at være mor.
Du bliver ikke vores mor.
Du ved godt, hvad jeg mener. Jeg er ikke god til at føre hus.
Det er de fleste læger ikke. Og jeg er læge.
Jeg havde håbet, vi kunne lære af hinanden.
Jeg er indstillet på det, hvis I er.
- Jeg vil hjem. - Det kan du ikke komme.
- Hvor skal du hen? - Ud til cheyennerne!
Fald så til ro!
"Kære mor. Jeg har ikke taget imod din lærdom om bømeopdragelse."
"Men et sammentræf af begivenheder har fået mig til at ændre holdning, -
- og jeg vil sætte pris på ethvert råd, du måtte kunne give mig."
- Klodsmajor! - Slip ham.
Han har smadret mit bolsjeglas. Han kravlede op, selv om jeg sagde nej.
- Adlød du ikke mr. Bray? - Jeg ville bare kigge.
- Hvad står skaden i? - 1 $ for glasset og 1 $ for bolsjerne.
Det var kun halvt fuldt, Loren.
- 1,50 $. - Skriv det på min regning.
Det kan De stole på, at jeg gør. Men hvem skal rydde op?
- Jeg ved ikke, hvordan man gør. - Så finder du ud af det.
Jeg hader dig.
Gør indkøbene færdig.
- Tak. - Det var sandheden.
Maude?
Mit hjerte slår uregelmæssigt. Præcis som du sagde.
- Hvor ofte sker det? - Ofte. En, måske to gange om ugen.
Det her er digitalis. Tag en knivspids, når hjertet begynder at slå hurtigere.
Jeg har desværre kun det her, men jeg bestiller noget mere i Chicago.
Og Maude, du må ikke arbejde så hårdt.
Jeg kommer straks.
- Horace, jeg vil gerne poste et brev. - Hva'?
- Et brev. - Nå. Jeg er vist ved at blive døv.
Lad mig se på det. Det gør ikke ondt.
- Er De sikker? - Er det begge ører?
Det er mest det her.
- Ved De, hvad De gør? - Det kan De stole på.
Jeg kan tydeligt se, hvad der er i vejen.
- Hvad er det? - Sid stille.
Der var mere ørevoks derinde, end der går til en øreprop.
- Må jeg give Dem nogle frimærker? - Hellere et telegram til Chicago.
Det er rimeligt nok. Er det noget medicin?
Ja. Og det er meget vigtigt.
- Jeg telegraferer med det samme. - Tak, Horace.
Doktor ...!
- De må hjælpe mig. - Hvad laver du der, Myra?
- Jeg må bede Dem gå, miss. - Og jeg må nægte.
- Hvor kan vitale sammen? - Damer har ingen adgang her.
Jeg er ingen dame, jeg er læge.
Sæt dig ned.
Sikke den knirker.
- Hvad hedder du? - Myra.
- Jeg er doktor Quinn. - Det var flot sagt, det derude.
Jeg går ikke ind for hykleri fra mænds side.
- Det gør jeg heller ikke.
- Fortæl mig, hvad der er i vejen.
Jeg har... De ved.
Et kvindeproblem?
Er du nogensinde blevet undersøgt?
Det er ikke noget at være bange for.
Tak, Myra.
Jeg finder selv ud. Du skal ligge i sengen i mindst to dage.
- Og ingen aktivitet i en måned. - Hank bliver edderspændt.
Bartenderen?
- Lad mig klare ham. - Vent.
Den er ikke ægte, men den er pæn.
- Den er smuk. Tak. - Det er mig, der siger tak.
- Myra skal være kysk i en måned. - Kysk?
- Ikke noget "arbejde". - Hun arbejder for mig.
Medmindre du vil tage hendes plads.
Det er ikke mit arbejdsfelt. Jeg er som sagt læge.
Og jeg hører jo nok fra de af jer, der er så dumme at ligge med Myra.
Forsvind.
Vi er ikke helt færdige med dig.
- Kys hende! - Flyt dig.
Jeg er ikke bange for dig.
Kom!
- Op i vognen. - Brian fejede så fint i butikken.
Tak.
Jeg havde næsten glemt Brian og bolsjeglasset.
Men det havde han ikke. Han var stadig rasende på mig.
Brian!
- Hvad sker der? - Brian er løbet hjemmefra.
- Jeg henter hestene. - Nej, bliv her og pas på Colleen.
Sig, de skal lade mig gå.
Han siger, du var faret vild.
Jeg var ikke faret vild. Jo, måske var jeg.
Brian er stukket af. Han sagde, han ville bo hos cheyennerne ligesom dig.
- Og du er hans forbillede. - Er det sandt?
Ja. Så han er derude i kulden, og der er vilde dyr.
Black Kettle siger, hans folk vil lede efter drengen, så snart det bliver lyst.
Tak.
- Er der længe, til vi rider ud? - Du skal ikke med.
- Kvinderne bliver i lejren. - Ikke mig.
Cheyennerne tror, at kvinder, der ter sig som krigere, selv bliver krigere.
Jeg tager chancen.
- Nej, jeg er ikke sulten. - Vil du ud at lede efter drengen?
Så spiser du nu, uanset om du er sulten eller ej.
Sidste gang jeg spiste majs, var ved River Charles.
- Hvor er det henne? - Hjemme.
- Har du aldrig hjemve? - Nej.
- Tror du, han klarer sig derude alene? - Det er ikke til at sige.
- Jeg har svigtet Charlotte. - Nej, du gjorde dit bedste.
Sommetider går livet bare sin egen gang.
Bare rolig, vi skal nok finde ham.
Brian!
Jake, pastoren og Matthew rider med mig. I andre kigger efter i slugten.
- Det er Brians. - Find.
De er uden for reservatet. De er sikkert på krigsstien.
- Du skal ikke fremprovokere noget. - De holder ikke ord over for de hvide.
Det er vist omvendt.
Vi ved, din mor var indianervenlig, men vi skal ikke blive sentimentale.
Matthew har ret. Du drager forhastede slutninger.
De er lige foran næsen af os. Ray, rid hen til fortet og sig det til Chivington.
Brian!
- Doktor Mike? - Bare rolig, vi kommer og henter dig.
Hold fast.
- Har du det godt? - Det gør ondt. I benet.
Han har brækket benet. Jeg skal bruge en skinne.
Du skal nok klare den, Brian. Jeg er nødt til at sætte dit ben sammen.
Her.
Hold hans hoved.
Bid i den her.
Du er en tapper dreng.
Han har det fint.
Jeg tror, det er doktor Mike. Måske er Brian dernede.
Nej, vent!
- Hvad gør du? - Stands og hør på mig!
For pokker da, kvindemenneske!
- De er til hinder for regeringen! - Nej. Det er et eftersøgningshold.
De hjalp mig med at finde min dreng.
De har brudt loven ved at forlade reservatet i en gruppe.
Det er min skyld. Tag imod min undskyldning.
Retræte.
- Brian? - Han klarer den.
- Går det? - Du gav dem besked, doktor Mike.
Tak.
Colleen må være ude af sig selv af bekymring. Lad os tage hjem.
Brians ben helede fint. Gid det også gjaldt forholdet til cheyenneme.
Folk i byen var frygtsomme, og soldaterne var hadske.
Men vinteren stod for døren, og det dæmpede gemytterne.
Jeg havde haft nogle ganske udfordrende tilfælde.
Goddag. Hvordan går det med mr. Stortles gris?
Fint. Jeg anede ikke, at grise var så intelligente.
- Klogere end hunde, mener nogle. - Men ikke klogere end ulve.
- Kan du lide det? - Det er yndigt.
Men det vigtigste er vel, om du kan lide det. Vi tager det.
- Vil De ikke have prisen at vide? - Er det til en ny kjole til juleballet?
- Otte meter, tak. - Tænk at forkæle børn sådan.
Hvad er det, du sådan kigger på? Den ligner Sullys ulv.
- Det er det. Han har selv skåret den. - Jeg troede, han var minearbejder.
- Han er en tølper. - Hvorfor sælger De så hans ting?
- Den var vores datters. - Så er det nok.
Jeg vil gerne købe den.
Maude!
- Hvor er pulveret? - Hvad for noget pulver?
Lad os lægge hende i seng. Hun kan ikke ligge her.
Hun må ikke flyttes. Hør på mig, Maude! Hvor er pulveret?
- Brugt... - Åh, Gud.
Hold hendes hoved højt. Og lade være med at flytte hende.
- Horace! Postsækken! - Den er netop kommet.
- Det er regeringens ejendom. - Hjælp mig med at finde medicinen.
- Her er en pakke fra Boston. - Nej, medicinen fra Chicago.
Den er altså ikke kommet endnu.
- Gør noget. - Jeg kan intet gøre.
Jeg havde før mistet patienter, men ikke på grund af mangel på medicin.
Den form for vildmarks-retfærdighed ville jeg aldrig komme overens med.
- Skal du ikke have mere? - Nej, tak.
Du har ikke læst dit brev endnu.
"Kære Michaela." Det kalder min mor mig.
"Kære Michaela. Jeg har netop modtaget dit brev af 10. November."
"Det er svært at fatte, at posten er en måned om at nå frem."
"Alt, hvad jeg skriver, vil være uddateret ..."
Uddateret betyder, at noget er overstået for lang tid siden.
"Alt, hvad jeg skriver, vil være uddateret, når du læser disse linier."
"Mary er i omstændigheder."
Mary er min storesøster.
"Barnet kommer til maj. Måske kommer du hjem til den tid."
"Jeg lægger ikke skjul på, at jeg håber, du opgiver dit pjank."
"Du er en civiliseret kvinde, ikke en bondeknold."
"Hvad angår råd om børneopdragelsez."
"Kom hjem og slå dig ned og få din egen familie."
- Hvem er det? - Sully. Luk op!
- Black Kettle er blevet skudt. - Læg ham på bordet.
Chivington og hans folk angreb dem og slog næsten hele stammen ihjel.
Han har en kugle i halsen. Jeg kan godt få den ud, -
- men hævelsen blokerer luftrøret, så der er noget andet, jeg må gøre først.
- Jeg håber, du ved, hvad du gør. - Det hedder tracheostomi.
Det er for at lette hans vejrtrækning.
Sig, det her fjerner smerterne.
Han er ikke bange for smerte.
Ved solopgang vil Chivingtons folk lede efter Black Kettles lig.
Når de ikke finder det, vil de komme her.
I kan ikke flytte ham.
Og jeg er nødt til at sy såret sammen, så snart hævelsen har lagt sig.
Hvordan er du blevet så involveret?
Kan du se ulven derovre? Nogle mener, ulve er ondsindede.
Men den har været min ven. Ligesom indianerne.
For 30 år siden, da de hvide for første gang kom hertil, -
- var der i tusindvis af ulve.
Regeringen udlovede dusører for dem.
Og nu er der kun nogle få hundrede tilbage.
Som jeg ser det, sker der det samme med indianerne.
Vi kan skjule Black Kettle i laden.
Tak.
- Hvornår kan vi flytte ham? - Ikke før i morgen. Vævet skal hele.
- Du må hellere gå ind i huset igen. - Kom, Brian.
Dæk bord, Brian.
- Har du slettet deres spor? - Hvad hvis de genkender dig?
Sæt jer ned.
Ma'am. Vi søger nogle overløbere.
- Indianere heromkring? - Vi skal undersøge alle huse.
Værsågod.
Hvis De ser dem, så send drengen til fortet med besked.
Lad os se efter i laden.
Se efter ude bagved.
Her er ingen.
Vi må låne en afjeres heste. Jeg kan ikke love, at I får den igen.
- Det er i orden. - Din mor har opdraget dig godt.
- Hvorfor skal du ikke med, Sully? - Jeg er bange for heste.
Det har jeg altid været.
Alle har et eller andet, de er bange for.
Black Kettle har lige givet dig dit Cheyenne-navn. "Medicinkvinde".
- Hvad gør han nu? - Det, han aldrig ønskede.
Slås.
Nå, men Jeg må afsted.
Kom så med dig.
Efter det så vi ikke Sully igen.
Han forsvandt ligesom med vinteren. Men med vinteren kom juleaften.
Col/een havde glædet sig til ballet ikirken, men vi var sneet inde.
Det er snestorm. Kan vi ikke lægge stadstøjet?
- Nej! Det klarer snart op. - Pladder.
Klap i!
Sådan taler man ikke på Jesu fødselsdag.
Julen drejer sig ikke om baller, Colleen.
Det ved jeg godt. Jeg havde bare regnet med det så længe.
- Hvordan får vi fat i et juletræ? - Hvis du går ud, æder sneuhyret dig.
Det drejer sig heller ikke om juletræer.
- Og i al fald ikke om at stadse sig ud. - Nej. Det gør det ikke.
Men det skader ikke at lade Gud se os rene og pæne for en gangs skyld.
- Sneuhyret? - Ja, det æder dig.
Hør her Skal vi ikke synge julesange?
Kom nu.
Herre, skænk os styrke til at affinde os med det forgangne års modgang.
Giv os mod til at ruste os til de udfordringer, vi står overfor.
Hold din hånd over os og beskyt os mod det onde.
Vi takker dig, for at du bragte os sammen, for vores gode helbred -
- og for dette måltid.
Og Herre, lad Charlotte vide, at vi ofte tænker på hende -
- og savner hende.
Amen.
Du taler til Gud, som om han var her.
Det vil jeg også gerne tro, han er.
Doktor Mike? Tror du, mor ville blive sur, hvis jeg også kaldte dig mor?
- Nej, det tror jeg bestemt ikke. - Godt.
Matthew.
Goddag.
Kom indenfor og varm dig ved ilden.
Colleen, skænk en kop te.
- Glædelig jul, Brian. - Tak, Sully!
Colleen.
Tak, mr. Sully.
- Matthew. - Tak.
DOKTOR QUINN MEDICINKVINDE
- Se, det er et ordentligt skilt. - Ja, det er det.
- Glædelig jul. - Tak.
Farvel og glædelig jul.
Vent.
Bliv og spis sammen med os.
Det vil jeg gerne.
Jeg var kommet til Colorado for at blive accepteret som læge.
Men jeg fandt langt mere. Jeg fandt et hjem, en ny familie, -
- og til jul fik jeg den største gave, livet kan skænke: Kærlighed.