Toby Fleishman vågnede en morgen i den by,
han havde boet i hele sit voksne liv,
som pludselig, på en eller anden måde,
nu var flydt med kvinder, der ville have ham.
Ikke bare enhver slags.
Kvinder, der var selvrealiserede og uafhængige
og vidste, hvad de ville have.
Kvinder, der virkede gavmilde.
Kvinder, der virkede motiverede og tilgængelige.
Men også dem, der bare sendte billeder af en g-streng.
Eller en sidebabs. Eller underbabs.
Eller bare en normal babs.
Det var mere end en nyskilt mand kunne kapere
efter 15 års ægteskab.
Alt dette efter en ungdom fuld af romantiske afvisninger?
Alt dette efter at have satset et helt liv på én kvinde?
Hvem kunne have forudsagt det?
Hvem kunne have forudsagt, at der stadig var sådan et liv i ham?
Men disse kvinder var ikke objekter for Toby.
De var hans mentorer. Nej, de var hans helte.
De lærte ham at leve nu, da han pludselig,
på en eller anden måde, ikke længere boede sammen med Rachel.
Hver morgen vågnede han med en overvældende følelse af panik
i sin nye lejlighed.
Hvor var han? Hvor var hun? Hvor var hans hjem?
"Der er noget galt," tænkte han. "Jeg er i knibe."
For Rachel lå ikke i sengen hos ham.
Hun brokkede sig ikke længere om sin dag.
Nu skal jeg bruge dagen på at løse det rod
med en frokost, jeg ikke engang har tid til.
Hun kom ikke længere hjem fra træning
i mindre sort humør end normalt.
Det var en katastrofe. Det var en komplet katastrofe.
Måske går det. Jeg ved det ikke.
Jeg kommer sent, så du må hente min recept.
Hun påførte ikke længere et tykt lag
af sort, flydende eyeliner på sit øjenlåg
med en artroskopi-robots præcision.
Er børnene allerede klar?
Men på denne morgen var hun heller ikke
i det meget pænere hjem, der kun var hendes nu.
Der er en plads ved det yoga,
jeg prøvede at komme med til, Everglade,
så børnene er hos dig, så du ved det.
Så du ved det, afleverede jeg børnene en dag for tidligt?
Hvad tænkte du på?
Jeg sagde, at der åbnede en plads.
Det er ikke dagligvarer, okay? Det er børn.
Sæt jeg ikke havde set beskeden?
Sæt jeg var blevet kaldt på hospitalet i nat?
Det skete ikke, vel? Det var godt.
Jeg har planer i aften.
Jeg skulle først have dem i morgen.
Det er kun én nat. Ring til Mona.
Jeg vil være sammen med dem, når jeg har dem.
Ikke bare efterlade dem hos en sitter.
Det gør du.
Jeg troede ikke, du kunne sige noget værre, end du sagde i går aftes.
Vær så aggressiv i din karriere.
Sødt. Meget modent.
Sådan fortsatte de i et stykke tid.
Imens forsøgte Tony at huske,
hvad han havde sagt i aftes, der var så slemt.
Men han kunne ikke huske det.
Tænk, at du ville gøre det.
At vække dem sådan.
Jeg skal jo hjælpe mig selv, før jeg kan hjælpe dem.
Selvfølgelig, det glemte jeg.
Hør, det har været en hård måned.
Jeg har brug for lidt tid til mig.
Al din tid er til dig, Rachel.
Nu om dage sagde han kun hendes navn i slutningen af sætninger.
Jeg er nødt til at løbe.
Jeg er sent på den nu.
Det var også lige meget, fordi hans stivert var væk.
Kom så, unger. Afsted.
Jeg er så træt.
Jeg er spændt, for jeg får jer en hel dag tidligere.
Og jeg tror, jeres mor har lagt noget tøj.
Værsgo.
De er til Hamptons. De er ikke til lejren.
Meningen i alt, hvad Hannah sagde nu om dage, var: "Din fucking idiot."
Jeg ville have Corn Chex, ikke flager.
Din fucking idiot.
Okay.
Hannah, de her cornflakes er fantastiske.
Du skulle smage dem.
Okay. Nå.
Tak, kammerat.
Nej, vi skal afsted.
Kom nu.
Af alle de måder, Toby hidtil afskyede Rachels misforvaltning af den morgen,
var den største et uplanlagt besøg til gruens hule,
det centrum for det senkapitalistiske samfund, 92nd Street Y.
Glem, hvad du ved om dem generelt,
det her sted, med dets latterlige forældrebefolkning
og en børnehave, hvor børnene skulle skrives
på venteliste til ved undfangelsen,
var lige så smittet af Upper East Side
som alt andet, der kom i kontakt med det.
Okay, farvel, Hannah.
Toby, hej! Tænk at se dig her.
- Hej. - Hvor er Rachel?
- På arbejde som altid? - Ja.
Agenturet driver jo ikke sig selv.
Hey, det er hendes replik.
Rachel var teateragent, bedst kendt som personen,
der opdagede Alejandra Lopez, skaberen af Presidentrix!
Det var så genialt,
at det stak New Yorks teaterverden i lys lue
og genopfandt Broadway.
Presidentrix! var overalt.
Der var parodier.
- Du er bare konen! - Jeg er bare...
Jeg er bare noget.
Okay. Hold jeres bifald.
Og manner, hvor var der merchandise.
BARE KONEN!
- Pas på dig selv. - Tak, ja.
Der stod et bandeord på trøjen.
Ja, ignorer det.
Vi ses senere, Solly.
Henter du os? Ikke Mona?
Jeps, det er kun mig.
Toby!
Jeg tænker altid på at kontakte dig.
Hvordan har du det? Hvordan har børnene det?
Ja, vi er okay.
Det er helt sikkert en ændring.
Jeg har ventet på at løbe ind i dig
for at sige, hvad jeg håber, du allerede ved,
men vi forlader ikke dit liv.
Vi skal ingen steder.
Vi er også dine venner.
Det chokerede ham aldrig,
at det var den, Rachel bekymrede sig om.
Som selvbeskyttelse
tænkte Toby på en fysioterapeut, han var i seng med forleden.
Han kunne ikke helt huske hendes navn.
Jamie, Jasmine? Jill?
Havde det været svært længe?
Ja... Jeg mener, nej.
Det var jo ikke ligefrem en pludselig indskydelse,
hvis det er det, du mener.
Men Cyndi ville have information.
Det ville alle nu om dage.
Havde I en date-aften?
Skændtes I til det der forældremøde?
Men I så glade ud til forårsgallaen.
Spørgsmålene handlede aldrig om parret,
men om personens eget ægteskab.
Skændes vi for meget?
Er vores skænderier for ondskabsfulde? Har vi nok sex?
Er vi for elendige?
Hvor elendigt er for elendigt?
Jenny!
Fysioterapeuten hed Jenny!
Pigerne hænger selvfølgelig stadig sammen som ærtehalm,
så du kan regne med, at det ikke ændrer sig.
Undskyld...
Vi er her for dig.
"Ses vi stadig i aften?"
Undskyld, arbejdet.
Jeg har en biopsi.
Er du stadig på hospitalet?
Folk bliver stadig syge.
Udbud og efterspørgsel.
- Ja. - Ja, nå,
det var dejligt at se dig.
Vi skal spise middag engang med børnene.
Fordi vi havde det så sjovt sidste gang.
Men havde de det?
Den er 40 år gammel. Den er lavet af romerske munke.
De laver kun otte kasser om året.
Det kan jeg smage.
- Jeg vil også. - Jeg har en kontakt.
- Jeg kan ikke sige hvem. - Kom nu, mand.
Det var den samme flok hver gang.
Rachels mødrevenner fra skolen, hvis mænd
var en kronisk tilstand, som Toby måtte klare.
Der var Todd Leffer, der var aktieforvalter
i en gældsfond,
og der ikke ikke havde et billede af sig selv
ved siden af en død giraf og en levende Trump-søn.
Der var Rich Hertz, hvis navn bogstaveligt talt var Rich,
og hvis far havde tjent sin formue i 80'erne
ved at købe livsforsikringspolicer
på aidspatienter.
Og så var der alfa-balkongen,
Sam Rothberg, vicedirektør i et medicinalfirma,
der voksede sig stort ved at sælge Vicodin
til samtlige husmødre i landet.
Bortset fra hans egen kone,
der allerede var forgabt i Xanax.
Hvordan går det i leverbranchen?
Folk bliver stadig syge, så...
Lad mig spørge dig om noget, Toby.
Hvis dine børn sagde, at de ville læse medicin,
hvad ville du så sige?
Nej. Du forstår det ikke, okay?
Det var en fornærmelse. Han fornærmede mig.
Han tjente penge på at købe
misligholdte boliglån i stater med hurtig udsættelse,
så de kan bygge lejligheder i stedet,
og så spørger han mig, om jeg ville føre mine børn ind i mit skamfulde liv?
Ville du det?
Fru Fields, hej.
Det er dr. Fleishman. Har du tid?
Da han var færdig med sin turnustid,
var der sket sådan en omvæltning i medicin,
at det at være specialist
på et tophospital i Manhattan pludselig ikke var nok til
at give Rachel den livsstil, hun så gerne
ville vænne sig til.
Hun forstod aldrig, at hans job var belønningen i sig selv
og sin egen trøst.
Især i de første sarte uger efter hans skilsmisse.
Og, Clay, hvad er den mest almindelige vaskulære masse?
Hepatocellulært karcinom.
Korrekt, hvis hepatocellulært karcinom
var enten vaskulært eller det mest almindelige noget.
Det er et hæmangiom.
Undskyld, Clay, jeg...
Hør her, gutter.
Jeg ved ikke, om det er passende,
men jeg siger det alligevel.
Jeg er ved at blive skilt.
Jeg vil ikke være et røvhul.
Og hvis jeg er, tilgiv mig.
- Er du okay? - Ja, jeg er okay.
Så, hvad laver du nu?
Vi gik til en psykolog for at finde ud af, hvordan man sørger for børnene.
Jeg er for nylig flyttet.
Fint, men er du på apps endnu?
Hvad?
Okay, det bliver sjovt.
Jeg havde en JDate-konto... Har folk det?
Det her er noget andet.
Det er ikke så anderledes. Det er stadig skræmmende.
Du gør det da stadig.
Ja, det gør jeg.
Okay, der er et par.
Undskyld, hvad kigger jeg på?
Så det er hendes fyrtårn.
Hendes fyrtårn?
Det indikerer personens parathed.
- Hendes parathed? - Om hun er ledig.
- Okay. - Og liderlig.
Gør du det også?
Kan du se, hvad jeg mener?
Okay, tak... Det skrinlægger vi lige.
- Vi har patienter at tilse. - Ja.
De liv redder ikke sig selv.
Skaf en operationsstue!
Du spiller jo Gud!
Ja, ingen dør i aften.
Ikke på min vagt.
Han kiggede passivt på appsene i en uge eller to
- uden at engagere sig... - Vi ses på mandag.
...indtil en weekend.
Rachel havde taget børnene med til Hamptons.
Det var hans første weekend uden dem,
og han savnede dem så meget, at han troede, han kunne dø.
Udfyld din profil, elsker!
Appen spurgte ham:
"Hvad er din favoritfilm?"
Fagre voksne verden
Det var Twister.
Appen spurgte ham:
"Hvordan vil du bruge en regnfuld lørdag?"
"Løse krydsord."
Se porno og onanere.
"Favoritmad?"
Caesarsalat. Med rejer.
Det var dampet kylling og grøntsager, ingen sauce, ingen olie.
"Hvad er din sol, måne og ascendant?"
Hvad er en ascendant?
Måske havde han forsøgt at forherlige sig i nogle svar,
men han havde været ærlig om de vigtige ting.
Og så spurgte den: "Hvor single er du?"
Jeg er skilt.
Det var sandt.
Appen havde brug for et billede.
Okay, klar?
Angiv dine kreditkortoplysninger
Okay, er du virkelig klar?
BESKEDER Mila - Hej!
- Hej med dig. - Hej.
- Hej! - Hej. Hvordan har du det?
- Tunge-emoji. - Du er sød.
- Er du læge? - Godt for dig.
- Vampyr-emoji. - Hvor bor du?
- Brooklyn.
I Queens.
Som en læge på et hospital eller en ph.d. i engelsk?
Hvor sidder leveren?
Hvis du er et røvhul...
Det har jeg prøvet før.
Og nej tak.
Jeg voksede også op i LA.
Ja, han mistede en hel lørdag lige der.
Så begyndte jeg i socialt arbejde, og jeg savner det.
Jeg har fået for meget at drikke.
Og så hele weekenden.
Slapper af med vin.
Jeg er til ældre fyre.
Du minder mig om nogen.
- Bedstefar-emoji. - Du er lækker.
"Vred med røg fra mundvigene"-emoji...
Du er nødt til at forstå, at Toby ikke ligefrem
var eftertragtet i sin ungdom.
Du er så flot.
Hvor har du været hele mit liv?
Mulig samba i aften kjole-emoji.
Glas mælk-emoji.
Nok om mig. Hvad med dig?
Min far var også læge.
- Lilla djævel-emoji. - Jeg var bare...
Sent søndag havde han ondt i kinderne af at udvise glæde og vidunder,
og hans håndled og hånd var ømme af gentagende bevægelser.
Må jeg snart se det søde ansigt?
Men så indså han pludselig,
at det her var virkelighed.
Meget lidt på Jorden står stille.
Det fremadrettede momentum er altid klart til plukke dig fra din tristhed
og invitere dig tilbage til de levende.
"Ses vi så? Spørgsmålstegn, spørgsmålstegn.
"Lad mig nu ikke vente, søde."
"Undskyld. Ja. Glæder mig."
Lort.
Ja. Joanie. Hej.
Ja, jeg er på vej op.
Se lige.
Så god som ny.
Ingen ardannelse. Som om intet er hændt.
Man kan kun elske leveren.
Seriøst, vis mig et mere livsbekræftende organ.
Se den lige.
Se, hvad den kan komme sig efter.
Vi burde alle være som leveren.
Leveren er uberegnelig.
Det er alle organerne, men leveren er unik i sin helingsevne.
Den er fuld af tilgivelse.
Den forstår, at du har brug for et par chancer, før du har styr på livet.
Og den tilgiver dig ikke bare.
Den glemmer praktisk talt.
I sit ægteskabs mørkeste dage
passede Toby sit job på hospitalet.
Og i hans øjenkrog var der altid leveren,
der hviskede, at en dag ville der ikke være meget tegn
på alle de skader, og at han også ville heles.
Toby, vi har en ny patient fra skadestuen.
Fantastisk. Ja. Lad os gå.
Jeg er leverspecialist.
Jeg blev tilkaldt, fordi din kone har gulsot.
Ja, okay.
Vil du fortælle os, hvad der skete?
Hun talte sløret og gav ingen mening.
Hun var mere klodset end normalt.
Endelig sagde jeg, at vi skulle gå til lægen.
Så satte vi os ind i bilen, og på vejen
besvimede hun.
Måske sover hun?
Vi finder ud af det. Hun er i gode hænder nu.
Sygeplejerske Ortiz viser dig til vores familielounge,
og så undersøger vi din kone og finder ud af, hvad der foregår.
Hvad foregår der her?
Ja, det er alkoholisk skrumpelever.
- Okay. - Hun var på druk.
Hun har nok drukket hemmeligt i årevis.
Det virker du ret sikker på. Joanie?
- Han sagde, at hun talte sløret. - Okay. Hvad sagde han egentlig?
At hun var klodset og talte sløret.
- Hun er en drukkenbolt. - Phillip!
Undskyld. Alkoholiker.
En person med alkoholisme.
En alkoholiker-amerikaner.
Ja. Okay. Hør her,
manden sagde, at hun var mere klodset end normalt.
Så, hvad det end er, har foregået længere end bare den sidste uge.
Hvad ellers?
Er hun på antidepressiva?
Hun kom på Zoloft for en måned siden.
Hvordan vidste du det?
- Få hendes internist i røret. - Okay.
Du så hende for en måned siden og ordinerede Zoloft.
Hun sagde, at hun følte sig nede.
Hendes AST/ALT var ikke forhøjet?
Jeg tjekkede ikke.
Okay. Men hun har en AST på 145,
en ALT på 103 og en bili på 14.
Hun er encefalopatisk og koagoaltisk.
Hendes samlede kolesterol er 98.
Hun har leversvigt. Gul som en highlighter.
Hele min praksis er kvinder i fyrrerne,
der bliver deprimerede og drikker med overmåde.
Virkelig? Godt for dig.
Jeg skal behandle din patient nu.
Undskyld. Det skal I ikke gøre.
Her er sagen.
Lægen kunne have hjulpet, hvis han havde taget hende alvorligt.
Hun ville ikke have neurologiske symptomer og en svigtende lever.
Forsikring betaler ikke mere end 15 minutter.
I skal stadig lytte. Okay?
I skal tage den tid med tab.
I skal stille spørgsmål og bekymre jer.
Hvad sagde vores ven dr. Osler?
Kan I huske det?
Lyt til patienten.
Hun fortæller dig sin diagnose.
Værsgo.
Kig bedre efter.
Åh, gud.
Patienten har en kobberfarvet ring omkring iris.
- Det er Wilsons. - Ja.
Ja, jeg har kun set det en gang før.
Kan du se det?
Gud, det er så smukt.
Ja.
Hvad livstruende sygdomme angår, er den smuk.
Hendes krop behandler ikke kobber.
Så normalt præsenterer det som, hvad du kaldte klodsethed.
Og det kræver kun én aftens druk, før det her kan ske.
Hun var i Vegas sidste weekend
til en polterabend.
Det er virkelig godt at vide.
Dr. Clifton tager en mere detaljeret historie.
- Okay? - Og hvad gør jeg?
Ring og få et par dage fri,
så ring til din familier og venner,
så de kan hjælpe med dine børn.
Og så siger vi til, når vi ved noget, okay?
Okay. Pas på dig selv.
- Tak. - Ja.
Aldrig?
Jeg er en midaldrende husmor.
- Jeg er blevet tæmmet. - Du er en legende.
Ikke pot? Ikke engang cigaretter?
- Cigaretter? - Hej.
Er du skør?
Hvad ville de andre mødre sige om mig?
De ville udstøde mig.
Ved du, at det eneste, vores Libby her inhalerer,
- er New Jerseys forurening? - Ja, hun er voksen.
- Det støtter jeg. - Tak.
Jeg kendte en fyr, der bogstaveligt talt boede under en hule.
Ikke i den, under den, i Argentina.
Og han dyrkede én stamme pot,
som han kombinerede med en ekstrakt,
så du er høj, men du ved ikke, du er høj.
Undskyld. Hvad betyder det?
Jeg vil gerne vide, når jeg er høj.
- Er jeg høj lige nu? - Er jeg?
Nej. Så ville jeg være mere sulten.
- Det er jeg ikke. - Et afslørende tegn.
- Er I klar? - Vent lige.
Jeg er sulten.
- Tunsandwich, tak. - Tak.
Vent. Undskyld mig.
Rent faktisk anbefaler American Medical Association
at spise tun maks én gang om måneden.
De mennesker er dyr.
Så en tunsandwich ville være fantastisk. Tak.
Jeg tager en Skovhugger,
og må jeg få en toast ved siden af?
Barn.
Jeg tager en omelet med spinat og æggehvide,
intet smør og meget lidt olie.
Fritter eller ovnkartofler?
Nej, nej, heller ikke.
Og intet brød, tak.
- Jeg elsker det. - Okay.
Tak.
Vi tre havde mødtes regelmæssigt for første gang i årevis,
siden Toby ringede for at fortælle om sin skilsmisse.
Så det er vanvittigt, fordi, når du er i rummet,
uanset hvor du er,
føler du, at du er i centrum.
Har du måske overvejet,
at du måske ikke burde være advokat?
Kun hver dag.
Hvordan var din dag?
Fint. Det var ingenting.
Toby Fleishman?
Elizabeth Slater. Toby Fleishman.
Gud!
Det er Epstein nu, men ja, hej.
- Hej? - Hallo.
Jeg ringer for at fortælle, at jeg bliver skilt.
Jeg gør det efter råd fra en terapeut,
der tror, det ville hele
at kontakte mennesker, jeg ikke har set, siden mit ægteskab ramlede.
Jeg var lamslået.
Jeg er lamslået.
Jeg er lige flyttet.
Jeg har børnene hver anden weekend
og på hverdage, hvor hun arbejder sent.
Det var svært i lang tid.
Vi gik faktisk til en parterapeut,
der sagde, at vi har tre af de fire ryttere
af den ægteskabelige apokalypse.
Hvad er de?
Foragt, tror jeg, var den første.
Forsvarsposition.
Og at lukke ned... Ved du hvad?
Jeg kan ikke huske den fjerde.
Var det at være en total bitch?
Elizabeth. Måske.
Jeg hadede hende.
Jeg... Må jeg sige det?
Jeg ved, jeg lige har sagt det, men må jeg sige det?
Ja, jeg ved det godt.
Det er længe siden, Elizabeth.
Måske ti år, eller 12?
Siden du ikke gad komme til mit bryllup.
Så 12 år.
Undskyld. Det var så svært.
Ja. Men du kunne have ringet, ikke?
Det var et mareridt.
Vi skændtes offentligt.
Jeg er så ked af det.
Jeg kunne ikke.
Du skulle stadig have ringet.
Vi aftalte straks at se hinanden,
og jeg tog en kort orlov fra mit liv
som husmor i New Jersey for at komme ind i storbyen.
- Hej. - Hej.
- Okay. Kom. - Ja.
- Kom indenfor. Kom ind. - Lad os kramme.
Skal vi få noget at spise?
Nej, ellers tak. Jeg spiste i tirsdags.
- Har du det okay? - Ja, jeg er okay.
Okay.
Jeg bekymrer mig om børnene.
Jeg hader weekender, når jeg ikke har dem.
Jeg flipper ud, når jeg vågner i min nye lejlighed,
der er en ruin i forhold til det palads, jeg flyttede fra.
- Ja. - Seriøst.
Men...
Jeg tror, jeg er forbi den svære del.
Og jeg tror,
at jeg er klar til den interessante del.
Se her.
Hvad er det?
Det er et væld af interesserede sexpartnere,
som byens underlag åbenbart består af.
Måske har det altid været her.
Toby Fleishman.
For helvede da.
Tænk alle de år,
hvor jeg ikke kunne få øjenkontakt, og...
Tænk, at det er her, livet har ført dig hen.
Det føles, som om vi ikke har holdt kontakten,
men jeg køber bladet, og kigger efter
dit navn hver måned, og jeg læser historierne,
og det føles som din stemme er i mine ører.
Jeg er stolt af dig.
Ja. Jeg er ikke på bladet mere.
Jeg er ikke nogen steder længere.
Det her er...
Ja.
Vores ven Seth havde færre spørgsmål.
Mand.
Verden er din østers nu. Slik den ren.
- Jeg prøver at... - Jeg har en god idé.
- Ja? - Gå hjem, og tag shorts på.
- Hvorfor? - Vi skal til yoga.
Det er lørdag aften.
Det er lørdag eftermiddag. Stol på mig.
Hvad? Jeg har lige drukket.
Ejeren af stedet er trænet under Bikram.
Han startede en gruppe, der næsten bragte
det indiske politiske system i knæ.
- Virkelig? - Ja.
Ved du, hvem der dyrker yoga?
- Piger. - Ja.
At gå til yoga viser en kvinde,
hvor udviklet du er og ikke fastlåst
i at opretholde det patriarkat, hun afskyr og frygter.
Jeg skal hjem. Og dater du ikke nogen?
Jeg gør det for dig, ikke mig.
Hvor høj er din scorekurs?
Nok 60 %.
Det er 30 %. Jeg ved det ikke.
Du burde være på 100 %.
Du burde kun score lige nu.
Du er primetime nu. Du er gylden.
- Er du for kræsen? - Jeg ville bolle
et hanæsel lige nu, så kræsen er jeg.
Hvad er problemet så?
Problemet? Jeg ved det ikke.
Enden på 15 års ægteskab,
hvor jeg ikke måtte stå op og tisse.
Jeg skal hele.
Jeg har virkelig savnet dig.
Tag de shorts på.
Så inviterede Toby os hjem,
da hans børn var hos Rachel en weekend.
Os tre sammen for første gang i 15 år.
Ville du ikke bo i centrum?
Mine børn er her, og jeg arbejder tæt på,
så jeg er lidt fanget i Upper East Side,
indtil Haag giver mandat til, at jeg må flytte.
Du mangler persienner.
Ja, og en ny brødrister.
Rachel har en god brødrister.
Jeg erklærer, at stedet er herligt.
Jeg elsker lejligheden.
Det minder mig om den første, som Adam og jeg havde sammen.
Gør den?
Det minder mig om vores kollegieværelse i Israel.
- Ondt. - Jeg elsker den.
Jeg hadede det sted, Rachel fandt til os.
Der var så højt til loftet.
De tvang dørmanden til at klæde sig som en soldat.
Skilsmisse er som det gamle Othello- spil.
Man starter ægteskabet, hvor alle skiverne er hvide, ikke?
Og så er der sorte skiver undervejs.
Man skændes, men i sidste ende griner man,
og det er fint, for brættet er stadig mest hvidt.
Men så sker der noget, og ægteskabet ramler,
og pludselig er hele brættet sort.
Er det sådan, du spiller Othello?
De burde nok ændre navnet Othello, ikke?
Og nu er selv de gode minder tilsløret af mørke.
De er plettet, rådne fra starten.
Ikke dem alle.
Jo, mand. Allesammen.
Nu ser du tilbage på minderne, et skænderi på bryllupsrejse,
en uenighed om et barns navn,
og pludselig er de ikke længere uskyldige skænderier.
Nu er det forvarsler.
Når vi bliver gift, har vi virkelig ingen måde at forstå fuldt ud,
hvad for evigt betyder, ikke?
Det er det, jeg siger.
Ægteskab er for idioter.
Hvordan vil du vide, hvordan du har det
om tre gange så længe, som du har været i live?
Hvor gammel var du,
- da du blev gift? - Seksogtyve.
- Tredive. - Tredive.
Er din hjerne så udviklet?
Vokser din hjerne?
Jeg var latterlig i 20'erne. Hvem ville jeg have giftet mig med?
Hvilken slags beslutning eller valg ville jeg have taget?
Du bliver voksen. Du ændrer dig.
Ligesom serien Venner.
Jeg kunne godt lide Venner, da den udkom.
Nu giver åbningsmusikken mig selvmordstrang.
Lad være med at se Venner.
Jeg siger, at jeg konstant ser folk vokse fra deres partnere,
og nu er alle fyrene på mit arbejde
de her ensomme, elendige, desperate væsner,
der drikker sig alt for stive til andres polterabend,
fordi de gruer for at gå hjem.
Men ved I hvad?
Jeg var til deres bryllupper. Jeg så dem.
De var forelskede.
De var glade den dag.
Du og Rachel var glade den dag.
- Ja, det var vi. - Ja, det var I virkelig.
Så hvordan kunne en intelligent observatør
nogensinde beslutte at vælge det?
Går du stadig i terapi?
Nej. Appsene er min terapi.
Gruppeterapi, men til sidst
kan man stikke sin penis i terapeutens mund.
Det gør min terapeut.
Så vi mødtes, og vi lo.
Og i vores latter hørte jeg noget farligt,
lyden af vores ungdom.
Hvorefter vi endte her på den dag,
Rachel satte børnene af hos Toby
en hel dag tidligere end forventet.
Hun gør, hvad hun vil.
Det burde ikke overraske mig
at se vores børn komme marcherende i søvne klokken fire.
Klokken fire! Undskyld.
Jeg bliver vred igen.
Jeg troede, hun ville være en god skilsmissepartner.
Hvorfor dog det? Hun var en frygtelig kone.
Ja, det ved jeg.
Jeg troede, vi havde en aftale om,
at vi havde udsat hinanden for nok,
og at vi kunne være normale.
Men hvad jeg husker, er,
at jeg er normal, hun er skør, og derfor kunne det aldrig gå.
Undskyld.
Jeg havde en date i aften.
Lad mig se.
Okay. Værsgo.
Okay. Hvad synes du om hende?
Flot.
Hvor gammel er hun?
- Lad mig se. - Jeg ved ikke.
Hun sagde, hun er 39.
- Nej. - Nej?
- Hun er ikke 39. - Nej?
Et sært faktum ved dating er, at ingen er 39 eller 29.
Det er 40 eller 30.
Man burde ikke engang få lov at bruge de tal.
Hvordan gik det med zoologen?
Det var ret freaky. Hun ville kvæles.
Hvad?
Ja, ja. Det sker hele tiden.
Kvinder er blevet sluppet løs.
De er frigjorte.
Det er det modsatte af frigørelse.
De gør det, fordi de så det i porno.
- Hvad gjorde du? - Jeg sagde, at jeg har aflagt ed.
Jeg mener det. Man kan dø af det.
Det sagde jeg.
Hvad siger din ed om, at hun er en uartig tøs,
der har brug for lidt let spanking.
Hold nu op. Nej.
Hvad snakkede vi om?
- Aldre. - Nå, ja.
Da jeg var på apps,
satte jeg min interesse fra 21 til 28,
så jeg ikke ville få nogen ældre end 35.
- Sådan slår man systemet. - Stop.
Jeg kan ikke lide de yngre kvinder.
- Kan du ikke? - Nej.
Hold nu op.
Så gamle er vi da ikke.
Kvinder på vores aldre er ikke gamle. De yngre hader os bare mindre.
Har du gennemtænkt det?
Tager jeg fejl?
Det ved jeg ikke.
En pige gør sig bare sine tanker om,
hvordan hun ville klare sig på kødmarkedet.
Du behøver ikke bekymre dig om det.
- Du er gift. - Han var gift.
Jeg var faktisk på et par dates med en 25-årig,
indtil jeg ændrede søgeparametre fra 39 til 47,
for hvis de vil have børn,
vil jeg ikke spilde deres tid. Men også...
Jeg kan ikke være sammen med nogen,
der ikke forstår konsekvenser.
At verden vil tvinge dig
på trods af nøje planlægning og god opførsel.
- For pokker. - Ja. Undskyld.
Jeg er bare så vred på Rachel,
der er gammel nok til at forstå konsekvenserne.
Men alligevel!
Må byfolkene kende til hendes promiskuitet
og stene hende på torvet.
Nej, det er ikke pænt.
- Og må den næste mand... - Ja?
...der besøger hendes underliv...
Ja.
...nyse stort.
Åh, nej.
Og nyset kravler op i hendes vagina og skaber en embolisme.
Sådan fungerer de ikke.
Det er jeg ret sikker på, de gør.
Tak, fordi I tog mit parti.
Altid.
Okay, jeg må afsted. I kan dele den.
- Ja. - Mange tak.
Tak.
Okay. Elsker jer.
Okay.
- Farvel. - Farvel.
Farvel.
Hej, var det en god dag?
Hej med dig.
Der er videnskabskonkurrence på Y.
Må vi melde os til?
Hvis vi vinder, kan vi være med i messen til september.
Det kan vi nok arrangere.
Mor siger, jeg har "konkurrencefordel",
da min far er videnskabsmand.
Okay. Her kommer bussen.
Hey, hvad foregår der?
Jeg vil ikke med bussen.
Hannah. Kom nu.
Nej.
Du er så pinlig.
Det er noget vrøvl.
Kom så, ellers skal du ikke hjem til Lexi.
Kan vi ikke bare tage en taxa?
Man skal kunne leve omkring andre
uden at have brug for at være som dem.
Du skal kende vores værdier.
Ikke at ville ses tage bussen, går ikke.
Ikke at ville tage bussen er ikke en god værdi
af så mange årsager.
- Far. - Ja?
Må jeg få golflektioner?
Du vil spille golf... Ja, fint.
Det undersøger jeg, kammerat.
For 10. gang den dag
blev Toby tvunget til at stille det spørgsmål, der slog ham
med få minutters mellemrum efter separationen...
Hvordan endte jeg her?
Hvordan blev jeg en fraskilt fyr?
Hvordan kan mine børn være så lig de mennesker,
når de også ligner mig sådan?
Hvordan endte han her?
- Far? - Ja.
Jeg har fundet vores projekt.
Kan vi lave kvantesuperposition?
Det er ligesom Schrödingers kat.
Måske. Jeg vil bare ikke dræbe levende ting.
Kan man ikke det uden en død kat?
Vi finder på noget, okay?
- Far? - Ja.
Kan vi få en hund?
Gud. Mener du det?
Det ved jeg ikke. Spørg din mor.
Jeg er nødt til at skifte.
- Hvor skal du hen? - Han skal på date.
- Tak, Hannah. - Hvad?
Vil du ikke arbejde på vores projekt?
Jo. Du har legeaftaler med dine venner, ikke?
Det har voksne også.
Og det er sundt. Det er normalt.
Ja. Ja, Mona.
Mona!
Mange tak, fordi du kom.
- Hej! - Jeg sætter virkelig pris på det.
Hej, Mona.
Hej, skat. Rart at se dig.
Mona, du er en livredder.
Du kunne få leveret et kostume en anden dag end halloween.
- Jeg burde vel straffes. - Det kan arrangeres.
Er det virkelig det bedste at se nu?
Du ødelægger alt!
Okay.
Han var kommet frem den sommer
som en nyfødt babysæl, der endnu ikke havde åbnet øjnene.
Men nu var de åbne, og han var studerende igen.
Og på den korte tid han havde lært en million nye ting.
Blandt dem var det faktum,
at hvis du drejer dit syn helt rigtigt,
kan du se verden, som hans datingapp præsenterer den,
med New York som en by fuld af mennesker
med kun én målsætning,
at kneppe, slikke, sutte, giver finger eller ånde varmt
på en varm krop med en kompatibel tidsplan.
Mens han forsøgte at orientere sig i de sidste måneder,
nød han enkelheden i det.
Hej.
Er du Alex?
Jeg er... Nej, jeg hedder Toby.
Ja, selvfølgelig er du det.
Og han lærte, at han ikke var alene i sin søgning
efter nogen at tale med, kysse og tænde,
selvom det kun var for en nat.
Han mødte en kvinde, Tess,
som han havde udvekslet beskidte beskeder med i en uge.
Han forsøgte at huske, hvordan hun så ud
efter alt for mange billeder af kropsdele i mellemtiden,
og han indså at have glemt hendes ansigt.
Biceps-emoji.
Træk på skuldrene "hvad kan man gøre"-emoji.
Hej.
Han fyldte 50 og blev deprimeret,
så jeg sendte ham på overlevelsesweekend
med en berømt livscoach.
Det kostede 10.000 dollars for en weekend.
Åh gud.
- Hun er en shaman nu. - Det håber jeg.
Han kommer tilbage og siger,
at han vil have trekanter.
Jeg er overrasket, men jeg tænker også: "Se det her smukke liv."
Så jeg siger: "Fint."
Vi skal have nogle regler, men hvorfor ikke?
Jeg er ikke død endnu.
Det er meget generøst af dig.
Det viser sig, at han vil have trekanter med andre kvinder.
To andre kvinder.
- Ingen af dem mig. - Nej!
Nej. Det er sindssygt.
Bad livscoachen ham om det?
At han skulle leve sin sandhed eller sådan noget.
Hans sandhed?
Man tror, man kender nogen, og så gør de noget,
man ikke kunne forestille sig i sine vildeste drømme.
Det er vel nok sandt.
Det er min sandhed.
Så, hvordan mødtes I?
Det er sjovt.
I en trekant.
Men hvad Toby virkelig lærte den sommer,
var, at han var eftertragtet.
Toby! Åh, ja!
Han var eftertragtet øverst.
Eftertragtet nederst.
Ned.
De ville have ham på alle fire, hvilket var nyt.
Ja, frue.
De ville have ham langsommere.
De ville have ham hurtigere.
De ville vide, om han ville komme hårdt.
De ville have ham til at komme til mor.
De ville kalde ham far.
Han var vanvittigt forelsket i dem alle.
De nætter spekulerede han ikke på, hvad der var sket med ham.
Albert, min ven.
De aftener var han taknemmelig for, at livet var langt,
og at han kunne opleve de nye ting.
Han havde været så fortabt.
Og hver aften blev han fundet lidt mere.
Jeg har det. Vi kan vælge relativitet.
Ja. Det er faktisk ikke en dårlig idé.
Det er måske til mig.
"Godmorgen, doktor."
Hvem er Tess?
Tess? Hun er turnuslæge. Hun er stipendiat.
Hun er en ny patient.
Hun er en god patient.
"Det var sjovt i aftes.
"Jeg har købt et stykke lingeri, du vil nyde at fjerne.
"Kat med hjerte øjne-emoji,
"giftkranie-emoji, robotarm-emoji."
- Jeg har fundet et hjørne! - Jeg kommer nu.
- "I morgen?" - Far.
"Mine børn er her. Hos dig?"
To sammenhængende!
I orden.
- "Thumbs up"-emoji. - "Klokken 18?"
Jeg leder efter en til.
Ja. Hold fast i det.
"866 East 91st Street. Når som helst efter kl. 17."
"Griner og græder-emoji."
Hvad hvis jeg skal ringe?
Familien Leffer har nok fastnet. Eller lån Cyndis.
Og du har aldrig ringet fra en overnatning.
Giv mig nu en telefon!
Du får én, når du fylder 12.
Det er om fire måneder.
Så er du min baby i fire måneder til.
På vej til overnatningen hos familien Leffer,
følte Toby den samme angst som altid
ved at efterlade sin datter ved fronten i en social krigszone.
Han blev kortvarigt distraheret,
da de gik forbi en dør,
hvor han havde fået en spiller for en uge siden
efter en date med en forfatter.
Kan vi skifte festsal for min bat mitzvah?
Jeg tror, vi har trykt invitationer, og der er et depositum.
Jeg har ingen kjole.
Det er først i november. Og du kan din haftarah.
Det er det vigtigste.
Okay, far.
Familien Fleishman! Hej!
- Hej, fru Leffer. - Hej, skat.
Lexi!
Hannah, du er nødt til at se det her.
Goddag, dr. Fleishman.
Hej, Lexi.
Hannah, hvis du har brug for mig... Ja, okay.
Har I store planer i aften?
Vi skal ud og købe bøger.
Dejligt.
Hvordan har den gode læge det?
Toby!
Vi ville invitere dig og børnene i klubben i næste måned,
men Todd siger, at du ikke spiller tennis eller golf?
Ja, jeg spiller basketball.
Ja?
Fuck dig, Todd.
Godt for dig.
Har du måske fået en spiller udendørs?
Nå, okay.
Rachel henter pigerne
til showet omkring kl. 16.
"Du er bare konen."
Gardinet går kl. 19.
Og Rachel har bestilt hos Joe Allen.
Er hun ikke den sødeste?
Ring til Hannah, hvis du mangler noget.
Hun har ikke en telefon endnu.
- Toby! - Ja?
Skaf pigen en telefon!
Hav en god aften, okay?
Farvel, gutter. Farvel, Solly.
"Familien Leffer venter dig kl. 16 til Joe Allen og show."
Hej, hvad har du?
Lad os se, 4.000 kendsgerninger om universet.
Den er god. Og den her...
Nej, den her er mere for voksne.
De har ikke så mange relativitetsbøger til børn.
Ja, det giver mening.
Okay, tag dem.
Vi tager de to.
Okay. Er det det hele?
Ja.
Du har kontaktet Rachel Fleishman.
Hvis det haster, kan du ringe til min assistent Simone på...
Så det samme sker på samme tid.
Men hvis en anden ser det fra en anden vinkel...
Det betyder, at det også er sandt.
Her. Ved du hvad?
Hold tommelfingeren sådan.
Ja. Godt.
Luk nu dit højre øje.
Ja. Godt. Luk nu dit venstre.
Underligt, ikke?
Det er et andet perspektiv, men de er begge virkelighed.
Pludselig slog det Toby,
at han ikke havde hørt noget fra Rachel
siden deres telefonsamtale fredag morgen.
"Spørgsmålstegn. Spørgsmålstegn."
"Hvor er du, Rachel?
"Det er søndag.
"Jeg er så træt af det lort."
"Hej, Toby, klokken er 16.30,
"og jeg har ikke hørt fra Rachel,
"og Todd og jeg skal til golfturnering."
Kom, vi er nødt til at gå.
Din far er her nu.
- Hej. - Hvor er mor?
Sent på den. Hendes yoga-ophold gik nok over tid.
Jeg ved ikke. Måske... Hej.
Måske faldt de alle sammen i søvn.
Det er ikke sjovt.
Hun går ikke glip af det. Det er arbejde.
Kom med hjem til mig, så henter hun jer der.
Nej, jeg tager ikke Lexi med hjem til dig.
Hvis du bliver ved, skal du ingen steder.
Åh gud.
Det var da, Toby begyndte at spekulere over,
om det var sært, at han intet havde hørt
siden deres samtale fredag morgen.
Ingen afvisende, himmelvendte øjne, ingen langfinger-emoji,
ingen tre prikker.
Hun ville ikke bare brænde ham af.
Ikke bestille pladser til et show,
hun hjalp med at arrangere og lade billetsalget sejle.
Hun ville ikke svigte overtjeneren på Joe Allen.
Toby? Ja.
Joe Allens overtjener? Nej.
Hvad?
Hej.
Bor din far her?
Det er bare midlertidigt.
Det er ikke midlertidigt. Jeg kan ikke tale nu.
Okay.
Okay, farvel.
Hej.
Hvordan var din dag i den virkelige verden?
Du gik ikke glip af noget.
Den virkelige verden er stærkt overvurderet.
Hvordan var alt her i paradis?
På det seneste tænkte jeg konstant på Toby på hans dates.
Komme hjem alene, komme hjem med nogen.
Jeg var ikke lun på ham, og jeg ville ikke skilles.
Men Tobys liv var ikke længere forudsigeligt.
På en måde var følelsen af muligheder vendt tilbage til ham.
Jeg havde følt mig så gammel.
Her var Toby, nøjagtig samme alder,
der bare indså, hvor ung han var.
Jeg kunne ikke tro, at det var muligt for to personer
at være lige gamle og dog føle sig så forskellige.
Hvem af os havde ret?
Hvilket er en måde at sige, at jeg også døje med noget,
men jeg vidste ikke hvad endnu.
Er du Elizabeth Slater?
Det var jeg.
Underskriv dette, tak.
Ja.
- Tak. - Tak.
EN LEGENDE SKAL TRÆKKE VEJRET - SETH
Men det handler ikke om mig.
Jeg ved ikke, hvad du tror, du laver, men jeg har to børn i min lejlighed
til en forestilling kl. 19, og den er 17.55.
Ja. Hvad? Hvad?
Ja.
Vi når ikke reservationen!
Vi når aldrig derhen!
Jeg ved ikke, hvor hun er!
Hun ville svare mig.
- Hun hader dig! - Stop!
Gudskelov.
Mor!
Toby!
Undskyld. Der kom noget i vejen.
- Hvis børn er det? - Mine.
Den ene er min datters ven, men... Lige meget.
- Jeg kom ikke for at blive ydmyget. - Det ville jeg ikke.
- Undskyld. - Fuck af!
Ja.
Far. Far. Hvor er mor?
Ja, hun var gået forkert.
Er du okay, kammerat?
Hun kendte dit navn.
- Jeg ved ikke, hvorfor jeg græder. - Åh, gud. Det er okay.
Jeg hader dig! Hvor er mor?
- Det ved jeg ikke, Hannah! - Hvor er mor?
"Hvor er du?"
Hvor var hun?
Det er så pinligt! Jeg hader dig!
Oversættelse: Anders Langhoff