Det er vildt, jeg skal møde dine forældre.
Hør her, de ved intet om Scott eller noget af alt det.
De tror, vi er her for lidt feriesjov. Bare lidt feriesjov.
Tænk, at det er dit hus.
Jeg troede, du var fra den skumle bydel.
Jeg blev født i den fine bydel
og tog hen til den skumle, fordi der var stofferne.
Vær ikke skuffede, hvis de er sære eller kolde mod jer.
De er tit kritiske mod mine venner.
Jamen, davs, cowboys. Velkommen til ranchen.
Malcolm, kom og se, hvad prærieulvene har slæbt ind.
Phil, jeg er så ked af dit tab.
Åh, Phil.
Åh, min stakkels dreng.
Det er godt. Lad os gå ind.
I har sådan et smukt hjem.
Ja, jeg elsker...
... de hylder.
Ja, på den midterste hylde stod mine pyntepærer,
indtil Mae stjal dem og kastede familien ud i kaos.
Phil, vil du udbringe en skål?
Tak, fordi jeg måtte komme.
Jeg har haft det svært, siden min far døde,
især fordi det er min skyld, han forlod familien.
Nej, Philip. Det kan ikke være din skyld.
Tak, Malcolm, men da jeg var fire, døde min biologiske far.
Min mor forelskede sig igen, da jeg var seks,
og min stedfar flyttede ind.
Han tog mig til sig som sin egen.
Han købte frø til mig, fulgte mig til baseball,
men jeg ville ikke åbne mig for ham.
Alt ved ham irriterede mig.
Hans fodtrin var for højlydte. Hans bil var brun.
Og han havde en badekåbe, der lugtede rigtig grimt.
Men min mor elskede ham så højt.
Og en dag, da jeg var omkring 14...
... gjorde jeg noget slemt.
Jeg fortalte min mor, jeg så ham med en anden kvinde.
Jeg sagde: "Mor, jeg så ham kysse hendes bryster."
Og de skændtes i fem timer, og jeg gemte mig på mit værelse.
Så hørte jeg en dør smække, og det var det.
Jeg så ham aldrig mere.
-Jøsses, Phil. -Tak, Philip.
Det lyder, som om det bestemt var din skyld.
Skål.
Phil, du skal sove på sofaen.
Piger, I har Maes værelse.
I må være udmattede. I må hellere gå i seng.
-Jeg er ret vågen. -Vi går måske i byen.
-Få en drink... -Godnat.
Okay.
Okay, ja. Godnat.
Hvordan føles det at vågne i Toronto?
På mit barndomsværelse.
-Oplysende. -Nå?
Tænk, James Dean spillede obo og lyttede til Bette Midler.
Hvad vil du lave? Har du nogen dobbeltdildoer fra barndommen?
-Du godeste. -Ja?
Vi kan finde ud af noget med den obo.
Banke, banke på.
Det med højesteret er, at det er noget andet end senatet.
-Tak. Godmorgen. -Hej.
Sølle komediespil.
Nå, morgenmad om 20 minutter.
-Mor. -Ja?
Idéen med turen er, at George og jeg tilbringer kvalitetstid sammen.
Ja, sammen med os.
Mae, min tillid til dig er på omkring 84 negative procent.
Så fysisk nærhed er obligatorisk. Vi ses om tyve.
Det er bedre.
-Må jeg spørge om noget? -Ja.
Stjal du pyntepærene?
Mener du det?
Stoler du ikke på mig?
Altså, jeg vil gerne stole på dig, men du gør det svært.
Hele turen skulle handle om, at du konfronterer Scott,
men du har slet ikke nævnt det.
Og jeg håbede, du ville holde dit ord og bevise for mig, at du mener det...
Jeg gør det. Jeg går nu.
Jeg går ud og taler med ham nu.
Og så er det gjort.
Jeg taler med Scott.
-Virkelig? -Ja.
-Og så kan vi to hygge os. -Okay.
Lås døren, og fortæl ikke, at jeg sneg mig ud.
Okay.
Og jeg kommer inden morgenmaden.
Gik det godt?
Ikke rigtigt. Ja, jeg sad bare på taget i en halv time.
-Hvad, lige der? -Ja, lige der.
Altså, Mae.
George, jeg ved, du vil have, jeg tager mig sammen.
Og jeg skal afslutte det, så jeg ikke er en rastløs ørkenrotte.
Det ønsker jeg også.
Men det er en stor, uhyggelig, personlig sag.
Jeg må gøre det på min måde.
Og når ingen stoler på mig, og alle antager, at jeg er en pisserotte,
bidrager det ikke til personlig vækst.
Jeg skal tisse nu.
Nå, okay. Goddag.
-Hvad sker der? -Ja, altså.
-Malcolm. -Hej, skat.
Jeg sugede din urin op i beholderen for at teste for stoffer.
Du skulle finde på noget, ikke bare sige det.
Nej, det er fint. Linda, vi har lov til det.
Hvis I vil have mit pis, så spørg om det, og jeg giver det gerne.
Hvorfor ikke få det lige fra kilden?
-Du gode gud! -Du godeste, Mae!
-Hvad? -Hej med jer.
Hvad har I ... Du store sækkepibespiller!
Hvad foregår der?
-Du milde! -Ja. De tester mit pis for stoffer.
-Du sneg dig ud... -Jeg prøver at udvikle...
Phil, kan du se, om mine forældre stadig er der?
Ja, det er de.
Det er så sindssygt. De holder os i kort snor. Det er så typisk.
Hvad med, jeg distraherer dem? I sniger jer ud bagved.
-Virkelig? -Hvad? Nej, Phil.
Vi skal have det sjovt. Vi tre skal i byen.
Undskyld, men jeg har det sjovere med dine forældre.
Det er sært.
Det er virkelig en underlig ting at sige...
Jeg ved ikke, om I har hørt det før, men I to er bare for meget som par.
I er opslugt af jeres egne problemer.
Jeg har aldrig hørt jer tale om videnskab.
-Videnskab? -Hvad?
Jeg vil tage en pause fra dramaet.
-Altså... -Det er virkelig uretfærdigt.
-Bestemt. -Er vi dramatiske?
-Det synes jeg ikke. -Vi er ikke Sid og Nancy.
Okay, nu!
-Jeg elsker det her. -Ja?
Ja.
Der er folk, der ryger hash overalt.
Der er homoseksuelle par overalt. Er det her homokvarteret?
Nej, ikke engang.
Det er bare meget afslappet og integreret i Canada.
Alle på den her gade er nok biseksuelle og polyamorøse.
Det var jeg nok også, hvis jeg kom herfra.
Ville du være polyamorøs?
Nej, det ved jeg ikke. Det ville du ikke kunne lide.
Men vil du gerne være polyamorøs? Det er meget interessant.
Tja. Ja, måske.
-Måske en dag. -En dag?
Mae Martin?
-Åh gud, Danny! -Det er sgu dig!
-Hej, går det godt? -Ja.
Ved Inkboy, du er i byen?
Det er godt at se dig.
Lad os få en drink et sted.
-Kom. -Ja.
Ja.
Kender du de reklamer fra 90'erne med Andie MacDowell?
For L'Oréal, hvor hun fægter og taler om at forynge sin hud.
Jo. Ja.
Jeg var vild med Andie MacDowell. Jeg ønskede, hun ville gennembore mig.
-Skal jeg gennembore dig? -Ja.
-Virkelig? -Ja.
Hende der har stirret på dig hele aftenen. Hun tjekker dig ud.
Det er latterligt. Nej da.
Har du set dig selv? Du er ballets dronning.
-Seriøst. -Fint nok.
Hvad ville du gøre uden mig her?
Du er alene. Du er i Canada. Du har købt et par drinks.
-Du føler dig canadisk. -Okay.
Ville du gå derhen?
-Til... -Ja.
Ja.
Virkelig?
-Ja. -Okay.
-Hej! Hvordan var det? -Hej.
-Er du okay? -Ja.
-Ja? -Jeg har det fint.
-Virkelig? -Ja, det var hot.
Det var så hot.
Skal vi smutte?
-Okay. -Så hurtigt som muligt?
-Okay. -Okay. Kom så!
Det var fedt. Der er ingen metaltråd i den.
Der er ingen wire i wienerpølsen. Det er godt.
Tak, hr..
Han kaldte mig hr..
-Hørte du det? -Ja.
Folk kalder mig altid hr..
Ja.
Men tænker du...
Når du har mig i hovedet, tænker du så på en dreng eller en pige mon?
-Bare på dig. -Ja.
Men endnu vigtigere, hvordan ser du dig selv?
-Ja, bare mig, tror jeg. -Ja.
Men så føles det ikke som noget.
-Jeg ved ikke, hvad det betyder. -Det er faktisk noget.
Det er non-binært, Mae.
Jeg synes, du burde google det.
Ja.
-Jeg burde nok google det. -Sig til, og jeg bruger de rigtige ord.
-Sagde jeg det rigtige? -Ja, du sagde det perfekte.
-Måske kan jeg også google en terapeut. -Ja.
Måske kan du se én her.
Vi kunne flytte hertil.
Vi kunne begynde på ny.
Mae Martin!
-Fandens. -Hej!
-Nej. -Ven eller fjende?
Fjende! Vi er i stor fare. Vi må væk!
Mae!
-Det er fint. -Sikker?
Ja, vi slap fra dem.
-Tilkalder vi politiet? -Og siger hvad?
Min pusher vil have det, jeg skylder ham?
Jeg er så våd lige nu.
-Er du okay? -Ja.
-Undskyld. -Åh gud! Det var så skræmmende.
Hvilken gade er vi på?
Det ved jeg ikke. Hvad?
Jeg tror, jeg boede her engang.
I det hus?
Ja, det tror jeg ... Det er så syret.
-Jeg boede her med Scott. -Hvad?
Det var køkkenet, og det var hans værelse.
Det er privat ejendom.
-Jeg synes ikke, vi... -Det er vildt.
Mit værelse er bagved. Kan vi?
-Virkelig? -Kom nu.
-Men, Mae, det er... -Kom nu.
Ja! Her er det.
Det er mit værelse.
-Havde I hver jeres værelse? -Ja. Jeg ville have mit eget værelse.
Jeg ville ikke være sammen med ham,
da vi flyttede sammen. Vi var bare venner.
Åh gud, der er en, der sover derinde.
Der er en, der sover. Vi må gå. Det her må vi ikke. Mae.
Det er præcis, hvor min seng stod.
Jeg kan huske følelsen af tæppet under mine fødder.
Hvad, hvis hun vågner og ser os?
Jeg plejede at ligge under sengen.
Jeg gemte mig sommetider under sengen.
Ja.
Pis. Fandens!
Jeg ringer til politiet, perverse svin!
Pis!
Mae Martin!
-Åh gud! -Kom herud!
Hvor blev de af?
Jeg vil ikke dø i Canada.
Hvad laver du?
Mae!
Jeg finder dig!
Hvor er de?
Løb, små grislinger!
Hej, dame, har du set to pisserotter?
To teenagedrenge var ved at bryde ind hos mig.
Jeg elsker dig.
Så højt.
For fanden, ja.
George, stop.
Stop.
Åh gud. For fanden.
-Hvad er der galt? -Åh gud!
-For fanden. -Hvad? Hvad er der?
Bare jeg vidste,
hvilken slags menneske jeg ville være blevet,
hvis jeg aldrig havde mødt ham.
Jeg kan ikke bære det.
Livet eller...
... at være forelsket i dig.
Mae, hør på mig.
Okay?
Du kan knap nok bære det, men der er en forskel. Du bærer det.
Hver dag.
Det gør du.
Ja.
Hvad synes du om at komme ud af byen?
Og køre et sted hen.
Ja, det vil jeg gerne. Ja.
Måske ud i naturen?
Vi har aldrig prøvet naturen.
"Når et spørgsmål ikke har et korrekt svar,
er der kun et ærligt svar.
Gråzonen mellem ja og nej."
Nå. Hej.
Hvad laver I?
Jeg læser Da Vinci Mysteriet for din mor.
Nå.
-Hun er meget anspændt. -Nå.
Et opkald ville have været rart.
Jeg sov 20 minutter i nat,
mens du indsprøjtede benzin med komikere.
Mine bedste venner er komikere.
På et tidspunkt må I bare stole på mig.
Hvordan kan vi det, når du stadig ikke har fortalt,
hvad du gjorde med mine pyntepærer?
Det ville være et fint første skridt.
Jeg kan ikke sige det på anden måde. Jeg rørte ikke...
En dag var de der, den næste var de væk.
Vil I begge komme med ud i haven?
Det er på tide, jeg viser jer noget.
Du milde! Mine pærer.
Jeg er ikke stolt af det.
I 2003
arrangerede jeg mine modelskibe klodset
og slog pærerne ned fra hylden.
De gik i stykker.
-Og jeg begravede dem i haven. -Jeg begriber det ikke.
Da du gav Mae skylden, var det for sent at redde mig ud af den...
... den grumme hemmelighed.
Måske skulle jeg have talt med dig.
Jeg ville bare ikke vide det.
-Vi har fundet dem nu... -Jeg taler ikke om pærerne.
Jeg er sikker på, der er sket ting, som jeg burde have spurgt ind til.
Jeg ville bare ikke vide det.
For når man ved det, ved man det.
Og så kan man ikke holde op med at vide det.
Bebrejder du mig for ikke at ville vide det?
Nej, jeg...
Jeg bebrejder dig slet ikke.
Jeg...
Gid jeg kunne begynde på ny
og møde jer og sige: "Hej. Jeg hedder Mae. Vil I være mine forældre?"
Fortiden er altid hos os.
Tricket er ikke at lade den spærre for vejen frem.
Fra nu af
skal vi alle vide det hele, ikke?
Jo, fra nu af.
Ja.
Jeg har ikke krammet mine forældre sådan.
Næ. Det er smukt at se.
-Hej. -Hej.
-Fortalte du Phil om planen? -Hvilken plan?
Vi kører nordpå til skoven.
Vi fandt en Airbnb ved søen, og vi tænkte,
at vi tre kunne være lidt ude i naturen.
Jeg sagde, jeg ville reparere Malcolms fuglebræt.
Så...
Phil, du må godt blive her, hvis du vil.
Du kan sove på mit gamle værelse, hvis det er fint med jer.
Det ville glæde os.
Bliv, så længe du vil, min dreng.
Bliv for evigt.
Tak, Mae.
Vi ringer, når vi er der.
Tror du, de klarer sig?
Falder de i søen, får de hypotermi og dør inden for få minutter.
De klarer sig. De er kvikke.
Kom bare an, natur.
Jeg må advare dig om, at når jeg tager nordpå,
kan jeg lide at tage på storvildtjagt.
Er det rigtigt?
-Nej! -Nå.
Sikke noget.
Jeg har bare lige et ærinde på vejen.
Ja, hvor?
Comedy-klubben.
Skal jeg komme med ind?
Nej.
Men tak.
Hej. Jeg skal tale med dig.
Hej.
-Her? -Ja.
Gutter, må vi være alene?
-Tak. -Hvorfor? De kan godt blive.
De vidste det.
Alle vidste det.
Vil du sidde ned?
Jeg vil bare stille dig et par spørgsmål.
-Vil du have mig udskammet? -For fanden.
Jeg vil tale med dig.
Jeg vil fandeme bare have den samtale med min ven.
Okay. Godt.
Da du tog mig til dig,
vidste du så, hvad du ønskede, der skulle ske mellem os?
Nej. Jeg tog dig til mig, fordi du ikke havde andre steder, og så...
... forelskede jeg mig i dig.
Jaså.
Og hvordan havde jeg det med det dengang?
Det ved jeg ikke.
Du var ikke nede med det.
Ja, det husker jeg, jeg sagde en hel del.
Hvad skete der så? Plagede du mig eller hvad?
Kom nu. Vi blev forelskede, tænker jeg.
Det er så dumt,
men da du sagde, du ville giftes,
mente du det så?
Nej. Altså...
Det er bare noget sludder, folk siger. Men jeg elskede dig.
Og dengang betalte jeg for dit liv.
Det var stressende. Jeg holdt dig clean.
Jeg følte, at jeg var...
Følte hvad? Hvad følte du?
Okay.
Jeg følte...
... at jeg havde ret til lidt lindring.
Ret?
Hør. Jeg har sagt undskyld igen og igen.
Ja.
Jeg er en skid, og gid jeg var død. Hvad skal jeg sige?
Du kan fortælle dig selv, jeg er hovedårsagen til dine problemer,
hvis det er lettere for dig, men...
... da jeg mødte dig, var du langt ude.
Det ved jeg.
Du var en forkælet, vred misbruger. Du løj hele tiden.
Jeg arbejder på alt det. Men først taler jeg med dig.
Hvorfor kun mig?
Hvad med Mike eller nogen af de fyre, der var ligeglade med dig?
Jeg elskede dig. Du var min bedste ven, og vi boede sammen.
Derfor gør det ondt.
Det gør ondt, fordi jeg stolede på dig.
Og nu er al kærlighed i mit bryst
sammenrodede slanger.
Og alt er ... Det er så beskidt.
Handler det om den kvinde, der ringede til dig?
Okay, hør her. Ja.
Der var én anden kvinde,
der var lidt ung i det. Men...
Der et ord for kvinder, der er unge i det. Børn!
Jøsses. Kom nu.
Fuck dig, Scott.
Og hvad så? Er jeg et dårligt menneske?
Jeg ved ikke engang, hvad det betyder.
Hvad betyder det?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Tror du på det?
Hvad så nu?
Jeg vil ikke se dig
eller tale med dig nogensinde igen.
Er du okay?
Ja, kom så. Lad os køre.
Okay.
-Kan du holde ind til siden? -Ja.
Okay!
Nu kan vi køre.
Okay.
-Jeg blev jagtet af en bjørn engang. -Er det rigtigt?
Det ved jeg ikke. Jeg er ikke sikker.
Hvordan har du det?
Jeg er træt af mig selv.
-Ikke? -Ja.
Hvordan har du det?
Godt.
Det er skønt i Canada.
Men det er ikke en ny begyndelse for dig at flytte hertil, vel?
Ikke rigtigt.
Måske en dag.
Måske kan vi en dag flytte til et vildt sted som Spanien.
Ja. Vi kunne blive isfiskere i Norge.
-Ja. Okay. -Hvis vi vil. Vi kan gøre alt.
Jeg tror ikke...
... jeg har meget brug for dig mere.
Men jeg vil have dig.
-Vil du have mig? -Ja, jeg vil.
-Okay. -Ja.
Så...
... hvad er fotosyntese?
Altså, fotosyntese er en proces, hvor...
Det er en kemisk proces.
Planter bruger sollys, og de forvandler kuldioxid og vand til energi.
-Bruger de sollyset? -Ja.
Det er så vildt.
Hvis du kan lide det, må jeg så fortælle om klorofyl?
-Hvad fanden er det? -Du ved, grønne planter, ikke?
-Ja, dem kender jeg. -Grønne planter.
Hvad gør dem grønne?
-Ja? -Klorofyl!
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen