Jejune, drop jeres fis!
ANDETSTEDS STYRER
PROTEST BEFRI CLARA!
Fredwynn?
BEFRI CLARA
Fredwynn?
Fredwynn, hvor er du?
Fredwy...
- Kør! - Jeg træder til!
Hvorfor er Fredwynn i Octavios bagsmæk?
Flyt jer! Det ved jeg ikke.
Han er besat af at spille spillet. Han smilede aldrig.
Han ævlede bare løs om "sandheden."
- Jeg har cyklet så meget i dag. - Ja.
Janice, vi kan gå, hvis du er træt.
Peter, jeg er okay. Jeg er gammel, ikke død.
- God pige, Janice! - I lige måde!
- Sig ingenting. Bare kør. - Javel.
Åh, Janice.
Så meget ånd, livskraft og beslutsomhed.
Men jeg fornemmer en anelse frygt og desperation bag de briller.
Måske tænker nogle af jer: "Du har vildledt mig, Octavio.
I de to foregående kapitler prøvede du at overbevise mig om,
at Peter og Simone var mine stedfortrædere,
mens jeg havde svært ved at skabe en personlig forbindelse."
Kære seer, vores underholdning har noget for alle,
kan jeg forsikre jer om.
Måske er tiden inde til at overveje, at Janice er dig.
Aftenens underholdning bliver et eventyr,
et forsøg på at redde en partner, der holdes som gidsel,
et forsøg på at fravriste fjenden en ledetråd
og måske begyndelsen på at besvare spørgsmålet: "Hvem er jeg?"
For at indramme historien og sørge for, noget står på spil,
skal I vide lidt om Janice - hendes historie og dilemma.
Mit mål er som altid at værdsætte og respektere jeres tid.
Så jeg vil viderebringe den nødvendige viden
på en kortfattet, men følelsesmæssig måde.
I kan lide tegnefilm, ikke?
Alle kan lide tegnefilm.
Hold op med at vinke! Hold hånden på styret.
- Lev, vi falder. - Vi klarer det her.
Jeg er her. Hvis vi falder, så falder vi sammen.
Det er så dumt.
- Det var din idé. - Det gør det ikke mindre dumt.
Vi skulle have øvet os.
Jeg håber ikke, det afspejler vores forenelighed,
for nu er vi ikke spor samkørte.
Lad os forestille os, venner, at Janice er jer.
Janice er jer, hvis for flere år siden,
I fandt præcis, hvad I søgte,
eller som nogen med rigtige erfaringer vil indrømme,
intet tæt på "præcis", men ikke desto mindre pragtfuldt.
Janice er jer, hvis trods jeres frygt,
I er taget på en rejse side om side med en anden.
Janice er jer, hvis jeres partnerskab var stærkt nok
til at klare vrede og svigt...
- Jeg vil aldrig mere se dig! - Undskyld, Janice.
...loyalitet og troskab vejede tungere end alt andet.
Janice er jer, da livet bragte den største gave,
og med den et nyt partnerskab,
som der ikke var nogen vej tilbage fra.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Janice er jer, når en rolle, I tror varer evigt, ændrer sig.
En naturlig udvikling, men ikke desto mindre smertefuld.
Janice er jer, hvis trods op- og nedture
og livets drejninger en ting forblev konstant.
I medgang og modgang - næsten altid i medgang,
skulle du ikke gå gennem livet alene.
Janice er jer, hvis efter at have opbygget et liv i mange år,
en identitet, en familie...
Lev? Hjælp! Hjælp mig!
...i sygdom som ved godt helbred, fra fødsel til afslutninger,
livet trængte sig på med sine barskeste påmindelser.
Lev.
Lev, jeg er bange.
Vi falder.
Jeg vil ikke gøre det her alene.
Intet varer evigt.
Så mine venner, jeg tror, at I kender Janice nu.
Knib øjnene sammen, og Janice er jer.
Janice er jer, hvis pludselig
I indså, at identiteten, I havde brugt et liv på at opbygge,
pludselig blev revet væk.
En partner uden en partner,
tvunget til at svare på det allersværeste spørgsmål:
"Hvad skal jeg nu?"
Lad dem ikke slippe væk!
Hvad, hvis Fredwynn havde fat i noget?
- Nærmere på noget. - Hvad, hvis spillet virkelig er ondt?
Han kan være i fare!
- Okay, skynd jer. - Janice...
- Jeg tager den her. - Fredwynn! Fredwynn!
Jeg kommer nu! Fredwynn!
Du godeste!
- Janice! - Du godeste!
- Janice!
Fredwynn!
- Er du okay? - Jeg har det fint.
Det var et meget entusiastisk forsøg.
Måske skulle vi slappe af, for vi vil ikke overdrive her.
Fredwynn kan overophede derinde. Ser I aldrig nyheder?
Han kan overophede. Vil I have det?
- Han må ikke overophede. - Vi ringer til ham.
- Jeg ringer til ham. - God idé.
Vi skulle have ringet tidligere.
- Direkte til telefonsvareren. - Telefonsvareren?
Hvad gør vi? Det her er slemt. Okay, vent lidt. Lad os...
Lad os gøre, hvad Fredwynn ville gøre.
- Det vil jeg ikke. - Jo, du vil så.
Kom nu. Vi... infiltrerer.
Kom nu. Infiltrer.
Kom nu! Kom nu!
Vi må ind i den garage!
PRÆSENTERET AF OCTAVIO COLEMAN.
FIND CLARA: JEJUNE INSTITUTTETS AKTIONÆRMØDE
- Svært, hvad man skal mene om ham. - Det gælder alle skurke.
- Han fik mig til at græde. - Virkelig?
Ja, han narrede mig, men Andetstedsforbundet... Glem det.
Det her synes jeg, at vi skal gøre.
Vi går ind og siger, at vi skal ind i parkeringskælderen,
fordi vi har mistet vores klikke-tingest.
Det lyder godt. Vil du føre ordet?
Nej, jeg har gjort nok.
En af jer to burde gøre det.
I er meget bedre til det, end jeg er.
Okay, det er smart. Vi fører ordet.
Han ser liderlig og naiv ud.
Målet er udset.
- Er det så nemt? - Det kan du tro.
Kan jeg hjælpe?
Hej.
- Jeg hedder Janice. - Hej.
- Hvordan har du det? - Fint.
Er du her til præsentationen?
Det er jeg... ikke.
Det er jeg ikke.
Hør her...
Jeg skal ind i garagen.
Beklager, der er ingen adgang, medmindre du har en badge.
Jeg har ikke en badge...
- Det kan jeg se. - ...på mig.
Jeg har ikke en badge på mig. Den er i min taske.
- Min anden taske. - Hvor er den så?
I garagen.
Så det er lidt af en Catch-22.
Jeg kender ikke det udtryk.
Når en ting ikke kan ske, uden en anden ting sker,
som ikke kan ske uden den første.
Det er fra en bog. Læs den. Den er så god.
Er du her til præsentationen, kan jeg tilbyde en jakke.
Ellers må jeg bede dig om at gå.
- Okay, fint. Jeg går. - Fantastisk.
Hvorfor går du ikke?
Min bil er i garagen. Med min taske.
Garagen, ja.
Det er denne vej. Godt. Tak.
Det er denne vej.
Kom.
Jeg har fundet ham! Fredwynn!
Fredwynn, jeg er her!
Jeg er her, Fredwynn!
Fredwynn? Fredwynn?
- Jeg klarer det her. - Tal til mig.
- Nej. Okay. - Åbn det.
- Ja! - Han er ikke død. Han er der ikke.
Hold da op, Janice. Du kan ikke gå direkte til "død".
Nej, undskyld. Jeg var bange, men han er gudskelov ikke død.
Ikke for noget, men vi ved ikke, om han er død.
Vi ved bare, han ikke er død i bagsmækken.
Der er gået 20 minutter.
Han er nok ikke død, men det kan han være.
- Han er død eller ikke død. - Hvorfor?
En af de to ting.
Nu kommer han.
- Hvad mener du med "uh-åh"? - Han kan se os.
Det er min telefon.
- Det er Fredwynn! - Ja.
Hallo!
- Han har det fint. - Hallo?
Janice, sig intet, bare lyt. Jeg er i sikkerhed, men jeg havde ret.
Det stikker dybere, end vi troede.
Octavio har svarene.
Der er en konvolut i hans lomme. Få fat i den.
Hvad? Fredwynn?
Fredwynn? Fredwynn?
- Peter. Simone. - Hallo? Hallo?
Janice.
Sørg for min snack, godtfolk.
Lad mig være i fred et øjeblik.
Janice.
Det må være svært for jer at stå sammen med den onde Octavio.
Det er svært at vide, hvad man skal tro på.
Jeg er ikke fan af demokratiseringsstemmen.
Folk råber, hvad der falder dem ind, ud i æteren
og skjuler sig bag anonymitetens slør.
Ja. Du mener kommandør 14.
- Javist. - Ja.
"Kommandør af hvad?", spørger jeg. Andetstedsforbundet?
En naiv gruppe idealister, der ikke har nogen rigtig livserfaring.
Faktisk så
vil jeg gerne vide, hvad der skete med de 13 forrige kommandører.
Undskyld. Det var kløgtigt.
Det er en ny verden.
Reglerne ændrer sig hele tiden.
For en gammel mand som mig...
...er der øjeblikke, hvor jeg føler mig...
...overvældet ved udsigten til at lære livet at kende på ny.
Er du ikke enig, Janice?
Jeg er ikke sikker.
Okay.
Måske kan du klargøre, hvad der foregår her.
For det her flyder ind og ud af bizarre niveauer,
som er fede nok, men der er en klam undertone,
som jeg ikke kan sætte fingeren på.
- Jeg sætter pris på din åbenhed. - Tak.
- Det, du spørger om, er... - Er det her virkeligt?
"Er det her virkeligt?"
Det spørgsmål har plaget mennesket, siden den abstrakte tankes fødsel.
Her er vi, du og jeg, Peter.
Jeg vil påstå,
at dette øjeblik mellem os er mere virkeligt end noget andet.
Er du enig?
Det ved jeg ikke.
- Deres æg, hr. - Tak.
Undskyld mig.
Er det et hårdkogt æg med et brev sukker?
- To minutter, hr. - Tak.
Undskyld, jeg må forberede mig.
Vi kan tale mere efter præsentationen.
Hr. Coleman.
Her er iskoldt! Er jeg tosset, eller er her iskoldt?
Her er iskoldt, og jeg er stivfrossen.
- Her, du kan tage min jakke. - Nej, Peter. Så bliver du kold.
Nej. Hr. Coleman, du ligner en god, gammeldags gentleman.
Må jeg låne din jakke, mens du spiser din snack?
Min mand giver mig altid sin,
men han er her ikke, og jeg er stivfrossen.
- Du har ret, Janice. Det er koldt. - Ja.
Ser du, jeg kræver, der er 17 grader bag scenen
som modstykke til de varme scenelys.
Dine holdkammerater kan blive,
men jeg tror, du vil foretrække klimaet i sæderne,
og de uddeler jakker til deltagerne.
Nej, jeg har det fint nu.
Jeg tror, du vil foretrække en plads og en jakke. Jeg er ganske sikker.
- Nej, jeg vil ikke være alene. - Jeg forstår.
- Vi går derud med hende. - Der er fint heromme.
- Simone... - I to bliver her.
- Janice. - Ja.
Jeg har total tillid til dig.
Godtfolk.
Åh, du godeste.
Tak.
Her? Jeg kan ikke...
- Tag den på til præsentationen. - Okay. Jeg skal længere ind.
Mange tak.
Min plads er derinde.
Jeg skal ind. Undskyld.
Undskyld.
Undskyld. Om forladelse! Det var din fod.
Du godeste. Øjeblik.
Jeg er der næsten.
Hej, hvordan går det? Er det ikke sjovt?
Jeg sætter mig ned her.
Jeg fik ikke et program, men det er okay.
Hvorfor er der en brandslukker under min stol?
Måske kommer der fyrværkeri.
Er andre virkelig høje?
God eftermiddag og velkommen til vores Jejune-aktionærer,
både nye og gamle.
Over hele verden samles Jejune-familien til begivenheder,
men Jejune Instituttets oprindelse er lige her.
Det hele begyndte i 1962,
da en lille gruppe akademikere samledes om en fælles interesse
for at fremme social omstrukturering.
I 1960'erne var forbundet et forum
for eksperimentale forskningsteknikker,
der skulle fremme relationer
blandt de menneskelige forsøgsobjekter.
Under ledelse af den berømte metafysiker,
Octavio Coleman,
fik instituttet stor indflydelse og prestige,
som det nu er kendt for.
Tidligt kunne Coleman se den store omdannende kraft
i Jejune-metoden.
Gennem hans unikke intelligens og karisma
udviklede organisationen sig til en international mastodont,
spækket med menneskeligt potentiale.
Mens Coleman gik i spidsen for den begyndende bevægelse
af personlig vækst og selvhjælp i 1970'erne,
er Jejune Instituttet i dag mest kendt for
de mange avancerede teknologiske produkter
og tjenester, som de har bragt ud på det internationale marked.
Alle er blevet designet til at fremkalde de latente,
ubrugte evner, som mennesket besidder.
Institutionerne inkluderer Hukommelse til Mediecentret,
hvor billeder i bevægelse kan gengives
og optages fra ens aktive hukommelse.
HUKOMMELSE TIL MEDIECENTER
Tidskameraet.
Med en tung kvartslinse
lader dette radioniske kamera fotografen
producere transtidsbilleder fra den nære fortid.
TIDSKAMERAET
Vandtankestiftelsen,
vores forskningscenter, der udforsker
interaktion mellem mennesker og delfiner.
De mirakuløse produkter er en del af den globale vision,
som Octavio Coleman har viet sit liv til.
Og nu, for at præsentere årets teknologiske vidunder,
vores grundlægger, Octavio Coleman.
JEJUNE INSTITUTTETS AKTIONÆRMØDE
Goddag, mine venner.
Og velkommen. Hvordan går det?
Fint!
Velkommen til aktionærmødet.
Vi havde en stor åbning planlagt.
Fyrværkeri og dansende kameler.
Så tænkte jeg: "I stedet giver jeg jer 20 minutter tilbage af livet."
Ja, virkelig.
Kan vi gøre noget ved lyset? Jeg vil kunne se jeres ansigter.
Fint, Jenny. Mange tak.
Hvad er vores største frygt?
Virkelig. I vores inderste.
Jeg skal sige, hvad den er for mig.
At glemme hvem jeg er.
Min mørkeste frygt er at se mig selv i spejlet
og ikke kunne genkende manden, der ser tilbage på mig,
at vide, at personen bag øjnene
ikke længere er "mig", som jeg kendte engang.
Videnskaben har fastslået, vi kun husker en begivenhed en gang.
Vidste I det?
Næste gang, vi erindrer den begivenhed,
erindrer vi mindet om den begivenhed.
Og efter det erindrer vi mindet om mindet.
Og så videre, indtil...
...indtil enden af vores liv, som en syg hviskeleg,
så de vigtigste minder i vores liv
bliver skygger,
der udvandes og forvrænges af tidens skæve linse,
indtil vi står alene og grublende...
"Hvor blev jeg af?
Hvad er jeg blevet?
Hvem er jeg?
Kan jeg overhovedet huske det?"
Nå, men...
...ikke mere, mine venner. Ikke mere.
Clara har et svar.
Takket være denne fantastiske unge kvindes utrolige hjerne,
vil vi aldrig mere glemme, hvem vi er.
Jeg skal bruge en frivillig
til demonstrationen.
Sikke mange hænder! Hvem skal jeg vælge?
Lad mig se.
Lad mig se. Og...
Vælg mig.
Janice, jeg håbede, det blev dig!
Mine damer og herrer, giv hende en hånd!
Kom så, Janice!
Mine damer og herrer, byd den dristige Janice velkommen.
Hej.
VENTER PÅ SIGNAL
- Tror du, at hun klarer den? - Aner det ikke.
Åh gud. Det må være sådan, forældre har det hele tiden,
for jeg tænker: "Gør mig ikke flov."
Jeg spørger dig med det samme, Janice.
Sig mig, hvad fik dig til at tage papirlappen fra løbesedlen,
som har ført dig til dette øjeblik?
Hvad søgte du efter?
Det ved jeg ikke. Jeg har prøvet at udforske nye ting,
og jeg så løbesedlen om et tyngdefrit dansekursus.
Jeg vidste ikke, hvad det var og ville prøve det.
Jeg beklager dette kneb.
Måske kan jeg løfte jeres fødder fra jorden i dag.
Jeg håber, du giver mig en drink først.
Meget morsomt.
I.D.E.E.N.
Janice, har du oplevet virtuel virkelighed?
Virtuel...
Lev og jeg, min mand, tog ved et uheld Quaaludes en gang
i 80'erne til en fest på hans arbejde. Det var interessant.
Det var et lykkeligt uheld.
Det, jeg nu vil vise dig, og vores aktionærer,
er en gentagelse af en af Claras opfindelser,
kort før hun forsvandt, som hun kaldte "I.D.E.E.N.",
og som hun troede kunne forandre verden.
Jeg er meget stolt over, at Jejune Instituttet
har finansieret denne prototype,
som vi vil bringe på markedet i den nærmeste fremtid.
I stedet for at jeg fortæller jer om den,
så siger handling mere end ord.
Okay.
Vent et øjeblik.
- Du godeste. - Forhold dig rolig.
Okay.
Løft hånden, hvis du får det dårligt.
Janice, jeg har bemærket,
at din profil på nettet er fyldt med fotos og begivenheder,
og ingen har mere indhold end en bestemt dag.
Vil du fortælle publikum,
hvad det er for en dag?
Min profil... Mener du min Facebook-side, som min søn lavede?
Taler du om min bryllupsdag?
Han lavede en dvd af vores album,
så jeg kunne se billederne i tv.
En dag, som du aldrig vil glemme, og som forandrede dit liv for evigt.
Hvad, hvis jeg sagde, at du kunne smide den dvd væk,
og i stedet for at se den gennemleve det?
- Det er... - Utroligt.
...så virkeligt.
Udforsk. Vær modig, Janice.
Rebecca, gå væk fra Martin. Han er et svin.
Hej!
Din kjole er så smuk.
Det er meget mærkeligere end Quaaludes-festen.
Så mange venner.
Vi havde så mange venner.
De havde alle sammen gaver med.
Jeg kan ikke engang huske gaverne.
Jeg kan dårlig nok huske menneskene.
Min far!
Hej, far.
Du genoplever fortiden.
- Det er mit værste mareridt. - Ja. Også mit.
Men ikke for folk med lykkelige minder.
Hvilken dag ville du vælge?
De skal bruge billeder, og jeg har ikke nogen.
Der er han.
Der er min fyr.
Du var en skideflot fyr.
Det er du stadig, min ven.
- Octavio? - Jeg er her, Janice.
- Hvor er jeg? - Du er her.
Nej, jeg mener mig. Jeg mener til brylluppet.
- Jeg forstår det ikke. - Nej, men det vil du.
Jeg lader dig være lidt alene.
Når jeg forlader dig,
skal du tage tre skridt tilbage og se til højre.
Skærmen er slukket. Dine oplevelser er dine egne nu.
Lær dig selv at kende igen. Vi er her, når du er færdig.
En, to, tre.
Det er mig.
Hvad ville du sige til dit yngre jeg, hvis du havde chancen?
Hvad ville dit yngre jeg sige til dig?
Vær modig, Janice. Lad dit sind være frit.
Hej.
Det her er mærkeligt.
Kan du huske mig?
Jeg...
Jeg tænker ikke på dig, som jeg plejede at være.
I dag er en god dag.
I dag er en rigtig god dag.
Åh nej. Hvor er forlovelsesringen?
Den hang fast i alting, så jeg lagde den i min undertøjsskuffe.
Den er i en æske. Bare rolig. Den er i sikkerhed.
Lev er en god mand.
Lev er en vidunderlig mand.
- Han er min bedste ven. - Jeg har en god nyhed.
Det forbliver han.
Misforstå mig ikke. Der er nogle år, hvor han er din værste fjende.
Han knuser dit hjerte en gang.
Men han hjælper dig med at hele det igen.
Du kan minde ham om det, når du vil,
og det er en god ting at have i baglommen.
Må jeg stille dig et spørgsmål?
Er du lykkelig?
Det, jeg mener, er...
...når jeg er ældre...
...er jeg lykkelig?
Ja.
- Ja, du er lykkelig. - Godt.
Gør jeg nogle af de ting, som jeg tænker på?
Bliver jeg engelsklærer eller børnepsykolog?
Afslutter jeg college?
Nej.
Ingenting?
Hvad gør jeg?
Holder jeg mit løfte?
Hvilket løfte?
Du...
Du sagde, at uanset hvor højt, Lev og jeg elskede hinanden...
...ville du aldrig glemme, at du kunne lide at være alene.
Tage en lang køretur ud i ørkenen uden grund.
Tage os selv på dates.
Fortælle Lev alt det vigtige,
men holde et par hemmeligheder for os selv.
Ja.
At flirte uden frygt.
Tja...
Jeg gjorde nogle af de ting et stykke tid.
Så...
...begyndte jeg at gøre de fleste af dem med Lev, og...
...vi havde det herligt.
Jeg blev...
- Glem det. - Hvad?
Ikke noget. Du gjorde sikkert dit bedste.
Hvad vil det sige?
Tja...
Jeg formoder...
...at jeg giver efter.
- Jeg bliver en kryster. - Hvad? Nej!
Nej, du bliver en hustru og en mor!
Du gør alt det, du skal!
Hvad? Opfylder jeg alle andres ønsker end mine egne? Hvad er det?
Nej, sådan er det ikke.
Hvornår gjorde du sidst noget,
fordi du ville?
- Jeg gør det nu! - Før det.
Hvornår trådte du sidst ud af dit sikre sted?
Ægteskab er ikke et sikkert sted. Det er et konstant eventyr.
Pis og papir.
Sådan skal du ikke tale til mig!
Tal ikke sådan til mig! Du er ikke min mor!
Nej, jeg er dig med et rigtigt liv bag mig,
med af at gå side om side med en i alle de år,
hvilket er meget sværere
end at køre ud i ørkenen uden grund.
Det er nemt at køre væk. Det er svært at blive.
At blive, når huden bliver rynket, og pengene bliver få,
når børnene vokser op og flytter, når folk bliver syge.
Sig ikke, at jeg brød mit løfte. Jeg glemte det ikke.
Jeg forandrede mig. Jeg blev voksen. Og gudskelov for det!
Gudskelov!
Du kan ikke engang spille en dvd selv.
Hvad? Hvad snakker du...
Hvordan ved du det?
Du skal trykke på "source" -knappen.
Jeg ved, hvad jeg skal trykke på! Jeg kan aldrig finde den knap.
Billedet af en firkant med en lille pil!
Jeg forstår ikke noget af det her.
Det ved jeg godt, og jeg er flov over at være dig!
Undskyld.
Det var ikke sødt.
Hvis du havde lyttet til mig, ville vi ikke være i denne suppedas.
Jeg er ikke i en suppedas!
Du lagde hele dit liv over på en anden, og hvad nu?
Jeg finder ud af det.
Ved at rende rundt med nogle hipsters,
der himler med øjnene af dig, når du ikke kigger?
Nej! Nej, de synes, at jeg gør det godt!
De prøver at være flinke. De synes, du er et fjols.
- Nej! - Det gør jeg også.
Nej! Nej! Nej!
Nej!
PRIVAT INDSTILLING
- Jeg kan ikke lide det her. - Hun er okay.
Det er et trick, ligesom filmklippet i klubhuset.
Ja.
- Nej! Nej! - Undskyld.
Nej! Det passer ikke!
Jeg lytter ikke til dig! Du er ikke virkelig!
Jeg lytter ikke!
Mine damer og herrer, Janice. Giv hende en hånd!
Tak! Tak!
Tak, tak, tak.
Ser I det? Ser I, hvad Clara er i stand til?
Det er kun med hjælp af Jejune Instituttet
og vores store ressourcer,
at Claras fulde potentiale kan realiseres. Derfor...
Jejune, drop jeres fis!
Frygt ej.
Det er Andetstedsforbundet.
Jeg er kommandør 14.
Hold da kæft.
Vi er her for at vække jer fra hans besværgelse.
Forhold jer rolige.
Vær ikke blinde for den ondskab, der står foran jer!
Clara må være fri for at sprede sin skønhed
uden at blive korrumperet af Jejune Instituttets skændige intentioner.
Frygt ej, mine venner. Jeg gav jer alt til at beskytte jer selv.
Tjek under jeres sæder.
Længe leve Octavio! Og længe leve Jejune Instituttet!
Jeg må have noget luft!
- Jeg må have noget luft! - Kom.
Simone!
SCENEINDGANG
Jeg må lige have pusten.
Er du okay? Hvad vidste det dig?
Ingenting. Jeg så ingenting.
Kan jeg hjælpe dig?
- Peter, jeg har det fint! - Undskyld.
- Jeg har ikke brug for nogens hjælp. - Pis! Den er låst!
Hvad med Fredwynn?
Det hele er indenfor. Han er med i spillet.
Tabte vi lige?
Nej.
Jeg sagde, man hverken kan vinde eller tabe.
Hele spillet er en distraktion.
Fredwynn! Jeg er så glad for at se dig!
Hvad er der sket? Hvor har du været?
Det var lige for næsen af os hele tiden.
Jejune Instituttet og Andetstedsforbundet er ikke rivaler.
De er det samme.
De prøver bare at forvirre os med sjov og leg.
Man føler, at man har frihed, men man er på skinner. Selv nu.
Selv nu er vi på skinner.
Hvad betyder det? Vi står i en gyde.
Luk øjnene op, Peter! Alle sammen!
Se, selv den her mursten er løs.
- Under den er der en hundefløjte. - Han har fløjten.
- Fedt. Hvad gør han med den? - Den er til den blå bus.
Hvilken blå bus?
Der er også en gul bus, hvis man valgte Jejune,
men de ender begge det samme sted... med tiden.
- Det er skørt. - Nej, det er ingenting. Se op.
Men få ikke et papirsnit.
For tusind løbesedler falder ned fra himlen
med Jejunes næste begivenhed.
- Hvordan gør du det? - Jeg har aftenens manuskript.
Nøglen er her, og jeg ved det.
Jeg foreslår, vi straks går hen på dineren...
Beklager, Fredwynn. Jeg skal hjem.
Det er sent. Jeg er nødt til at gå. Det har været en lang dag.
Ja, vi hæver for i dag.
Skal vi mødes på dineren i morgen kl. 19?
Hører I mig?
Det er vigtigt! I morgen er en hel dag væk!
Nogle af os har haft en hård aften.
Nogle af os?
Som mig. Vil I vide, hvad jeg har været igennem?
Fredwynn, kan vi droppe det her lige nu?
Okay.
Fint.
Det giver mig tid til at bearbejde det her.
Jeg vender tilbage med en angrebsplan.
Hvis Janice trænger til hvile, så gør hun det.
Mange tak. Ja, de ældre skal hvile sig.
Vi ses i morgen.
Og forresten... så bad du vist om den her.
Fra Octavios jakke.
Selv tak.
Tak, tak, tak.
Hvis det er i orden med jer...
...vil den lille, gamle dame vakle hjemad.
Janice.
Farvel.
Lev?
Jeg er tilbage.
Du godeste, sikken dag.
Først kørte vi på en stor, rund cykel,
og så sluttede de mig til en virtual reality-tingest.
Jeg laver ikke sjov. Du var der.
Du var der ikke, men jeg så dig.
Det er så godt at være hjemme.
- Hej, Meredith. - Hej.
Tusind tak, fordi du blev sent.
- Hvordan har han det? - Han havde en god dag, fru Foster.
Jeg er glad for, at du kunne komme ud.
Det må du gøre noget oftere.
Jeg vidste ikke, at jeg ville være ude så længe.
Spillet er skørt.
Men du kan lide det.
Det er helt sikkert et eventyr.
Det ville glæde hr. Foster.
Godnat. Vi ses i morgen.
Åh, mine fødder.
Mine fødder.
Jeg har savnet dig.
Jeg glædede mig til at komme hjem
og fortælle dig om alt det, der skete i dag.
Bare du havde været der med mig.
Hvad snakker jeg om? Du ville have hadet hvert øjeblik.
Det hele er fuldstændig bizart.
Og mine holdkammerater er...
...meget...
...unikke mennesker.
De er søde ved mig, men de behandler mig, som om jeg er inkompetent.
Har jeg måske ikke levet på denne planet de sidste 70 år?
De har intet begreb om tid.
Men det får de.