EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Se væk, se væk
Serien her vil ødelægge din aften Hele dit liv og din dag
Hvert eneste afsnit Er meget ubehag
Så se væk, se væk
Børnene, de gemmer sig I vanskabningers hus
Grev Olaf bliver værre Han er nærmest i en rus
Løverne på Bøhlandet Er sultne efter kød
Alt i denne serie Ender med en bitter død
Bare se væk, se væk
Intet andet end rædsel Og ubehag er på vej
Spørg en fornuftig person, skal jeg se? Og de vil sige
Se væk, se væk
DET SKARPTANDEDE TIVOLI - DEL 1
Se væk, se væk
Til Beatrice -
Vores kærlighed knuste mit hjerte
og satte dit i stå.
DØDEHÅND-BJERGENE!
FBKs HOVEDKVARTER
FORTIDEN
ET BEGREB, SOM HER BETYDER
"FØR BAUDELAIRE-BØRNENE BLEV FØDT".
OLAF VED DET
Jeg er Larry, tjener. Djævleæg?
Jamen goddag, goddag. Ja, det siger jeg skam ikke nej til.
Mamba du mal er en af verdens dødeligste slanger,
og derfor træner jeg dem til at sende hemmelige beskeder.
Sig noget, dr. Montgomery.
Jeg vil citere en meget klog og usædvanlig snakkesalig tibetansk munkeslange:
"Livet er en gåde af indforståetheder."
Georgina! Du ser strålende ud. Hvordan får du alle de flotte mænd?
Det er ikke, fordi jeg hypnotiserer dem.
At hypnotisere folk er forkert. Det gør jeg aldrig.
Gustav, er du sød at hente noget at drikke til mig?
Ja, skat.
Ike, er det ikke pragtfuld?
Omsider har vi et hovedkvarter til vores hemmelige organisation.
Jeg føler mig kradsbørstig og drabelig. Lad os bygge et hus på kanten af en klippe
og slynge om os med kommaer og semikoloner.
- Lad os få børn. - Hvad var det, Marvin Gaye sagde?
"Let's get it on."
Jeg har en urolig fornemmelse af snigende død.
Selvfølgelig.
Alle nyder et glas. Min bror sukker over en pige.
- Hvor er hun? - Beatrice kan klare sig selv.
Som da vi besteg Det Farefulde Bjerg med en pakke tyggegummi og to kagegafler.
- Selv ikke ørnen... - Et glas mere?
Måske tager vi fejl.
- Drik ud. - Ingen,
...uanset hvor belæste...
Man ved aldrig, hvornår et krus sodavand...
- ...kan slukke alle brande. - ...kan løse ens problemer.
OLAF VED DET
Har du set en smuk kvinde klædt som guldsmed?
- Hun er dernede. - Beatrice!
Beatrice! Grev Olaf er...
Alene! Desperat! Slagen!
Jeg troede kun, jeg ville bruge de ord om andre.
Skat! Kan du ikke sætte farten lidt ned?
Først undslipper Baudelaire-børnene,
og så er én af deres forældre måske i live!
Ved I, hvordan det føles, når ens liv er ude af kontrol,
som blev det styret af en uberegnelig galnings grusomme indfald?
Jeg gør slet ikke.
Måske har du været så heldig
aldrig at ligge i bagagerummet i en skummel skurks bil.
Jeg er Lemony Snicket,
og jeg oplevede engang en grum aften til et maskebal,
at en besked kom for sent til at hjælpe min elskede.
Jeg kender følelsen af, at ens liv er ude af kontrol,
styret af en uberegnelig galnings grusomme indfald.
Sådan følte Baudelaire-børnene
i Olafs bil, uden at vide hvor de kørte hen...
- Hvor kører vi hen? - Caligari Tivoli.
...og hvad de ville gøre, hvis Olaf åbnede bagagerummet.
Som om det var noget. Jeg finder aldrig sukkerskålen herude.
Jeg har det lige så skidt som de sultne løver derhenne.
Lad os håbe, at Madame Lulu kan rette op på tingene,
ellers kører jeg i afgrunden.
Vi trænger til lidt vin.
- Ja, Olaf. Vin. - Den frugtagtige Merlot i bagagerummet.
Spritkørsel? Er I sindssyge? Det er jo uforsvarligt.
Jeg er nu ret tørstig. Men det kan vente.
Hvis Madame Lulu er ægte, finder vi snart alle de overlevende,
og så fejrer vi det med en masse billig vin.
Mit humør er allerede bedre.
- Heldigt, at Olaf ikke kører spritkørsel. - Og at der er huller, så vi kan få luft.
- Heldigt, at vi lagde os bag i hans bil. - Og at han ikke skar hovedet af dig.
Vi har været heldige.
Men heldet slipper op, hvis vi når frem uden at have en plan.
Vi er nået frem.
Det tivoli ser ikke særligt in ud. En rusten rutsjebane og nogle telte.
Er vi i sikkerhed her? Her er ingen skjulesteder.
Hvorfor skjule os? Ingen leder efter døde mænd,
og Dagens Pertentlighed har bragt min dødsannonce på forsiden.
"Overraskende lavt fremmøde..."
Vi bliver kun, til Madame Lulu har besvaret alle vores spørgsmål.
Hvor gemmer børnene sig? Er én af deres forældre i live?
Og sukkerskålen.
Hvorfor tror vi på en kvinde, som bor i et telt?
Det er ikke et hvilket som helst telt. Se.
Et tegn på, at vi er på rette spor. Kom.
- Eller at vi er på det forkerte... - Ikke nu.
Velkommen til Caligari Tivoli. Madame Lulu har ventet jer.
Har du ventet os?
Jeg få syn om besøg af flot fremmed mand.
- Og hans kæreste? - Nej. Hun ikke i syn.
Der er fri bane.
Det må være Dødehånd-bjergene.
Mor og far lovede, at vi skulle derop en dag.
Hvad nu, hvis én af dem overlevede branden?
Grev Olaf spørger en spåkone om det.
Jeg har aldrig set bevis for, at de er ægte.
Hun er måske ikke helt almindelig.
FBK. Er det et godt eller et dårligt tegn?
Vi må høre, hvad hun siger.
Nå, hvem vil spås af spåkone?
- Mig. - Mig først. Jeg er ældst.
- Jeg er ældre. - Jeg er mere erfaren.
Konceptet først fokuserer problematisk nok på patriarkatet.
I behøver ikke skændes.
Jeg spår alle til meget rimelig grupperabat.
Du... Du har lidt et stort tab.
- Ja, jeg har tabt håret. - Din søster regner med dig.
Hvordan ved hun det?
Og dig... Jeg ved ikke. Der sker en hel masse her.
Fair nok.
Din søster regner med dig.
Min søster?
- Du er ikke blondine. - Bevis det.
En morsom selskabsleg, Lulu.
Det kunne enhver plattenslager gætte.
Fortæl mig noget, som kun en ægte spåkone kan vide.
Jeg ved, at I blev ført hertil af en række ulykkelige hændelser.
Fortsæt.
Du adopterede tre forældreløse børn, ville ægte den ene,
til hun bogstaveligt og i overført betydning undslap.
Du fulgte efter dem til herpetologen, som du næsten narrede og til sidst dræbte.
- Hvordan... - Du besøgte en stor sø
uden for sæsonen, hvor en skæbnesvanger romance
endte i svigt og igler.
Du brændte en gammel flamme af på et gammelt savværk
og blev så skolelærer med en alt for lav løn for nattevagter.
- Fordømt! - Du mødte en partner i en tagvilla
og myrdede en gammel fjende i et mord af krager.
En god mand. En ædel mand.
Hans ord plager dig fra graven,
og selv et hospitalsbesøg gjorde det ikke bedre.
Du har startet brand efter brand, men det er aldrig nok,
for tiden flyver som en giftpil, og skæbnens kraft spærrer os alle inde.
Jeg ser, at du lever op til dit ry. Vi burde være kommet før.
Det var kun en forsmag på Madame Lulus evner.
Jeg kan se, at du er en mand med store spørgsmål.
Og for at få store svar må man spørge krystalkuglen.
Jeg mener nu, krystalkugler er lige så falske som de øjenvipper.
Nej, de er lige så ægte som juvelerne i din lillebitte forlovelsesring.
Hvordan virker den?
Det er meget indviklet at forklare.
- Prøv. - Okay.
En gang om dagen står ånder på spring. Du må spørge kuglen, men kun om én ting.
Så kommer ånderne i røg og ild, og svarer på,
hvad hjertet vil.
Det lyder plausibelt.
Nej da! Det lyder totalt sandsynligt.
Sig mig, min Olaf, hvad vil dit hjerte vide?
- Spørg, hvor Baudelaire-børnene er. - Sukkerskålen.
Det er nemt nok. Lån mig dit øre, Madame Lulu.
Det er bare en stor ørering.
Overlevede én af Baudelaire-forældrene branden?
Du får svar i morgen.
I morgen?
Sådan fungerer krystalkugler. Dagvagt, aftenvagt. Som en fabrik.
Hvad skal vi så i aften?
Vi skal skåle. For at få svar på alle vores spørgsmål.
Til en meget rimelig grupperabat.
Frem med den billige vin!
Hvad gør jeg?
Skal jeg ringe til hende? Måske tager min stedfar den.
Gad vide, om han stadig er sur.
Mystisk. Madame Lulu ved alt om os.
- Ikke fra krystalkuglen. - Måske kan hun ikke spå,
men hun vidste meget. Måske ved hun noget om vores forældre.
Vi kan ikke vente. Olaf kan få øje på os.
Og der går en flok sultne løver omkring.
VANSKABNINGER SØGES
Tivoliet søger vanskabninger.
Så kunne vi blive og finde ud af, hvad hun ved.
Men vi er ikke vanskabte.
Jeg har en idé.
Det er ansigtsmaling.
Og tøj, der er for stort.
Mal mig?
Jeg burde have haft al den vin, jeg kunne ønske mig nu.
Mama sagde, at jeg ville blive en stjerne.
- Du taler aldrig om din mor. - Ikke min mor.
Sådan hed hende, der ejede husbåden.
Vi var enige om, at når jeg blev 28, ville jeg bo i et slot af succes,
hvor jeg ville læse begejstrede teateranmeldelser af mig selv
i en seng fuld af penge.
Lykkelig.
- En fascinerende historie, min Olaf. - Din Olaf?
Men nu er det sengetid.
Krystalkuglen skal hvile sig før sit store magiske åndesvar i morgen.
Hvad er der i det store mystiske skab?
Hold dig fra Caligari-skabet.
Hørte I noget?
- Hvem kan det være så sent? - Det er nok en flok sultne løver.
Kom frit frem, hvad du end er.
Hvem er I?
Vi er tre... to vanskabninger. Vi så opslaget, og vi søger arbejde.
I er i hvert fald hæslige med de to hoveder.
Det er for sent til jobsamtale. Kom i morgen.
Sludder! Auditions er en af mine specialiteter.
Lulu, lad mig drille... Nej, pine...
...tage en samtale med vanskabningerne.
Denne vej.
Bortset fra at skære sig på et ark papir
eller høre, at ens værste fjende har fået gratis is,
er en af livets mest ubehagelige oplevelser en jobsamtale.
- Hvad sagde I, I hed? - Det sagde vi ikke.
Fra det øjeblik, man præsenterer sig...
Jeg er Beverly. Det er Elliot.
...deltager man i et ritual, man nok vil finde ydmygende og truende.
Det må være svært at have to hoveder.
Meget svært. Det er vanskeligt at finde tøj.
Pæn skjorte. Jeg har en magen til, men mindre beskidt. Den er meget in.
Vanskabninger går også op i mode.
Hvad med mad? Er det også svært?
Man skal udføre en meningsløs opgave, som man ikke kan nægte.
Ja, jeg...
Lad os se, hvor svært det er.
Her, spis den majskolbe, din to-hovede vanskabning.
Du vil blive gransket imens, og du vil foregive at være
langt mere entusiastisk, end du egentlig er.
- Se dem! - De kan ikke spise en majskolbe!
Hvor vanskabt!
Og du vil blive evalueret,
hvilket her betyder testet igen og igen alene med det mål at gøre dig flov.
Saml majsen op fra bordet, vanskabning.
Det værste ved en jobsamtale er, at den formentlig vil fylde en med mismod,
hvad enten man afvises og vandrer arbejdsløs rundt
i et trøstesløst landskab, grædende og jamrende,
eller man bliver ansat og vandrer rundt i samme trøstesløse landskab,
grædende og jamrende, og får løn for det.
Det er den sjoveste jobsamtale, jeg har set!
Du må straks hyre de vanskabninger, Lulu.
Publikum elsker, når man spiser grimt. Tro mig.
Hvad er det?
En form for katte-spædbarn.
Det er Ulvebarnet Chabo.
Hendes mor var jæger og forelsket i en ulv. Det er deres barn.
Kan det lade sig gøre?
Hun spiser måske også majs sjovt.
Her, Chabo!
Hun er lidt vild.
Folk kan altid lide vold. Ja, Chabo er også ansat.
Ved forestillingen i morgen spiser Beverly og Elliot majs,
og det lille ulvebarn angriber publikum. Har I spørgsmål?
Nej, de har ej. De er heldige at få arbejde.
Ellers ville de arbejde i personaleafdelingen med de andre uhyrer.
Du har lige så meget ret, som du er flot, min Olaf.
- Flot? - Det er et fagudtryk.
Ulv og to hoveder, gå over i De Vanskabtes Hus, hvor I kan bo.
I får sygesikring, men hospitalet er, hvad siger man...
- Brændt ned. - Udgået for netværk. Af sted med jer.
Medmindre I er mere sultne. Der er masser af majs.
Vi spiser dem som normale mennesker, men I er jo ikke som os.
Ikke som os!
- Ikke som os! - Én af os!
Én af os!
Stille, Hugo. Vi har set dem.
Jeg er bare glad. Vi får ikke ofte nye vanskabte kolleger.
Vi fik ny Madame Lulu.
Stille. I forstyrrer min meditationsøvelse.
Jeg forestillede mig en verden, hvor jeg ikke fejlede noget.
Ikke som her, hvor jeg er grotesk vanskabt.
- Popcorn? - Vi kan ikke lide majs mere.
I har vel ingen appetit. I er næsten så slemme som mig.
Jeg er vant til, at folk glor.
På dine tiltalende ansigtstræk?
Og din symmetriske kæbe?
Det er sødt af jer.
Jeg står med popcorn i to lige stærke hænder.
Sig det bare. "Se den ambidekstrale vanskabning."
Ambidekstral?
Både højre- og venstrehåndet?
I har hørt om mig. Er I rejst til Bøhlandet
for at glo på en, som kan skrive med begge hænder?
Jeg ved bare, hvad det er.
Jeg vidste, I var kloge. Dobbelt så mange hjerner.
Det er bedre end en pukkel. I har vanskabte hoveder og hænder,
men i det mindste meget normale skuldre.
Hvad nytter det, når ens hænder er lige gode med kniv og gaffel?
Det er deprimerende at være så vanskabt, men du har det da bedre end mig.
Jeg hedder Colette. I kan lige så godt få grinet af.
- Alle griner ad et slangemenneske. - Slangemenneske?
Jeg kan bøje min krop i usædvanlige stillinger.
Se? Jeg er totalt vanskabt.
Det er fantastisk. Det synes Sunny... Chabo også.
I er høflige. Men jeg skammer mig over at være slangemenneske.
Hvorfor bevæger du dig så ikke bare normalt?
Fordi jeg er i De Vanskabtes Hus. Ingen vil betale for normale bevægelser.
Det er et stort dilemma.
Folk forventer at se Colette vride sig i mærkelige stillinger,
at Kevin skriver med begge hænder, og at jeg tager en jakke på.
Det behøver I da ikke. Ingen af jer.
Du lyder som gamle Madame Lulu. Hun syntes, vi skulle i skole.
Hun tilbød endda at betale.
Men vi er jo vanskabte. Hvilket andet job kunne vi få?
Nå, jeg skal poppe de her popcorn.
Jeg laver piberensere til fingerdukker, som vi sælger i gaveboden.
Og jeg står for tivoliets marketing og PR.
Hvis I vil hjælpe til, kan I pille pailletter ud af vasketøjet.
De er overalt.
Det er en hård verden. Vi vanskabninger må holde sammen.
Udnyttelse.
Ingen fortjener at være til grin, scene eller ej.
Jeg er ked af, at vi må lyve for dem.
- Ellers får vi ingen svar. - Kan vi stole på hende?
- Var hun lidt mærkelig? - Alt var mærkeligt.
Har vi ikke set hende før?
Godnat, min Olaf!
Min Olaf.
Pyt nu med det. Sov rigtig dejligt,
og i morgen får du dit store, vigtige svar på dit store, vigtige spørgsmål.
Godnat.
- Jeg kan godt gå selv. - Nej.
- Se selv. - Du kan ikke gå.
Det er mig.
Der er opstået en komplikation.
Nej.
Nej. Det er langt værre.
Hvad ved du om den overlevende efter branden?
Jeg stoler ikke på Lulu.
En hekseagtig kvinde, som driver et tivoli. Hvorfor dog ikke?
- Hendes accent lyder falsk. - Ligesom din.
Hvis hun er så god, hvorfor bor hun så her i stedet for at have et tv-show?
Det havde jeg i ni år, og se nu.
- Hun sender dig lumre blikke. - Skat.
Da jeg stod på scenen eller sad i diverse åbne afsoningsanstalter,
tilbød fremmede kvinder mig altid ting. Blomster, smagfulde fotografier, ægteskab.
Nogle var velhavende.
Rige enker, fortryllet af min grove charme uden sans for ægtepagter.
Og sagde jeg ja?
Det er ikke vigtigt. Du så selv, hvad den spåkone kan.
Hun fortæller os alt, hun skal bare smøres lidt.
Som en majskolbe.
Vi bliver et par dage. Truppen kan arbejde, og når hun så er smurt...
Ét sprøjt eller to?
Jeg går med.
Nej, bliv her, så portrættet kan blive færdigt.
Skat?
Skat!
Næsen er helt forkert.
Som gedeunger begynder vi i mørke.
Jeg er glad for, vi er alene, Lulu. Jeg har så mange meget store spørgsmål.
Hvis du overtaler ånderne til at tage et par stykker i træk,
er jeg tilbøjelig til at give dig en særlig belønning.
Først skal vi tale om betalingen.
Betaling? Altså penge?
Caligari Tivoli har trange kår.
Madame Lulu tænker helt ny forestilling
med meget berømt skuespiller...
- Jeg siger ja. - Det var godt.
Nu hidkalder vi ånderne.
Ånder!
Mærkede du kulden?
Det er ånderne, som kommer.
- Hvis ånder er de? - Genfærd fra din fortid.
- Gør det dig nervøs? - Mig? Nej da. Jeg har intet at skjule.
Godt.
Magi er meget skrøbelig ting. Ligesom en guldsmed.
Eller kvinde klædt ud som guldsmed.
- Hvordan vidste du det? - Ånder ved alt.
Du kom til Madame Lulu for at spørge om overlevende efter branden,
og Madame Lulu har et svar.
Nej!
Fem minutter til forestillingen begynder!
Én af os!
Velkommen til De Vanskabtes Hus. Jonglerer du eller...
Jeg er normal, men med klohænder.
Heldige dig. Hvilken klo er stærkest? Vil du have mysli?
- Det kan jeg ikke spise. - Pjat.
Vi kan svejse en ske fast...
Nej, jeg har ikke tid med alle de opgaver.
Lav en flot forestilling, for chefen er i dårligt humør.
Madame Lulu siger, at én af Baudelaire-forældrene lever!
Det er et mirakel!
Mirakler er som kødboller.
Ingen ved, hvad de er lavet af,
hvor de kommer fra, og hvor tit de bør optræde.
- Hrmpf. - Hvad sagde du?
"Hrmpf." Et udtryk for mild væmmelse.
- Om Baudelaire-børnene. - Hvorfor?
Vi har læst om dem i avisen.
- Vi er meget interesserede i dem. - Da de jo er uskyldige.
En solopgang kan kaldes et mirakel,
selvom det sker hver dag og alt for tidligt om morgenen.
Forældrene var døde,
men Madame Lulus krystalkugle viser, at én af dem lever.
At overleve et spring fra et tog kan kaldes et mirakel,
selvom det sker hver dag og alt for tidligt om morgenen.
- Hvor er den overlevende? - Det sagde den ikke.
Madame Lulu får svaret i morgen. Det er et nyt spørgsmål.
Men det er et ømt punkt for chefen.
Hvordan virker kuglen?
Teltet blev koldt
og fyldt med røg og ild, og han så genfærd fra fortiden.
I ved, magi.
- Vi ved ikke, om det passer. - Hvis det gør?
Mirakel.
Så må vi finde ud af, hvor hun ved det fra.
Vi sniger os ind i teltet.
Endnu en lighed mellem et mirakel og en kødbolle:
Man tror, de er ét, og så er de faktisk noget andet.
Det kan ske til et møde i en hemmelig organisation,
især på en middelmådig italiensk restaurant.
Det skete for Baudelaire-børnene, da de håbede at finde et mirakel i teltet.
Er I klar til den store forestilling?
I stedet fandt de noget langt værre.
- Køb nogle popcorn! - De har ikke stået ude siden i går!
Sodavand! Sund sodavand!
Jeg sælger den her hotdog, jeg fandt på jorden.
Hvis mor eller far overlevede branden, hvor er de så?
Hvorfor prøver de ikke at finde os?
Måske har de ledt overalt, men vi tager hele tiden et nyt sted hen.
Så bør vi blive her og finde ud af mest muligt.
Uden at blive genkendt.
I har bare at lave en god forestilling.
Ellers siger min kæreste, jeg må slå jer med min tagliatelle grande.
Hvad er det?
"Tagliatelle" er en italiensk nudel. Og "grande" er italiensk for stor.
Ja, men ingen spurgte dig.
Den her store nudel fik jeg truppen til at lave til en pisk.
Italiensk mad er in,
men at få pisk med den er ofte klamt og ubehageligt.
Hvordan går det med nudlen?
- Lækkert. Hvordan er publikum? - Tja, det...
Det er en matiné.
Mine damer og herrer, drenge og piger og teenagere af alle køn!
Køb jeres mad og drikke nu,
for De Vanskabtes Hus begynder lige om lidt!
Se de vanskabninger!
Han har en klo som hånd!
Ikke mig. Jeg spiller damporgel.
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Her er mennesker med sær fysik Men det er kun et plus
Sæt jer, venner Slap af, venner
Vores numre er banale
Men når I ser, hvem vi har her Vil I føle jer normale
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Her lever sære mennesker Men ej i sus og dus
Den første er en mand Som vil forblænde dette rum
Hans skuldre er normale Men staklens ryg er krum
Se ham.
Puklen skyldes en misdannelse af rygsøjlen.
Ryg og rejs!
Tag tøj på, Hugo!
Er det ikke morsomt? Han tage ikke få den på.
Må vi hjælpe ham?
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Så mange sære folk Giver nærmest vanskabningsrus
Nu har I set den første Men vi har flere numre med
En pige med en evne Til at vride kroppen helt af led
Hun ser normal ud.
Kun for det utrænede øje, som her betyder
"aldrig at have set vedkommende gøre lige netop sådan".
- Det er faktisk... - Se.
Tænk at gå til yoga med hende. Hvor pinligt.
For hende!
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Er I blevet bange? Her er skrig og ingen knus
Nu sker der noget vildt Og ja, det lyder nok lidt åndet
Den næste her på scenen Er hverken højre- eller venstrehåndet
Er han...
Han er ambivalent.
- Hvad? - Ambitiøs.
- "Ambidekstral." - Ambidekstral!
Skriv dit navn, Kenneth.
- Jeg hedder Kevin. - Ja.
Mine damer og herrer, hans autografer er nærmest identiske.
Jeg har aldrig set noget så identisk.
Det er godt nok vanskabt.
Hold jer for øjnene,
medmindre I kan klare synet af en mand, der barberer sig med to hænder.
Jeg undskylder, hvis det chokerer nogle af børnene blandt publikum.
Det var virkelig ydmygende, så det gik vel meget godt.
Så er det vores tur.
I vil elske vores næste nummer.
Men lad os give en stor hånd til vores sprechstallmeister!
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Så åbn jeres glugger For den kommende fidus
De her vil I huske Her behøves ingen koder
Den ene er halvt ulvebarn Den anden har to hoveder
I hørte min kæreste. Ud med jer!
Medmindre I vil have pasta-ar.
Se, majs! Noget, ethvert normalt menneske kan spise.
Kan du spise majs, normale mand?
Så hellere asparges.
Jeg mener lækker majs.
Disse nye vanskabninger vil lave et værre svineri ud af disse majskolber,
mens én af dem nærmest knurrer.
I skal endelig grine, råbe smagløse vitser
og købe drikkevarer, I kan smide i hovederne
på Beverly og Elliot og Ulvebarnet Chabo!
Kom nu, jeg vil så gerne se majs blive spist.
Spis så den fordømte majs.
Vi behøver ikke overvære det frygtelige og ydmygende optrin, som nu fulgte.
Velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Jeg sagde velkommen, alle sammen Til De Vanskabtes Hus
Kom så, venner!
Velkommen, alle sammen
Til De Vanskabtes Hus
- Det var frygteligt. - Det var ydmygende.
Folk, der morer sig over tabt majs, burde tabe dem selv.
Mens vi var til grin, kunne vi have undersøgt Madame Lulu.
- Vi må ind i det telt. - Det var frygteligt. Og ydmygende.
Det er slemt nok at slå tiden ihjel i et tivoli,
til mystiske ånder løser mine problemer. Men jeg udnytter tiden.
Én af mit livs bedste optrædener, og så var der næsten ingen til at se det.
Der var da tre.
Jeg har jo sagt, at Caligari Tivoli har det svært.
Det er ikke ret indbringende med et tivoli på Bøhlandet.
Rutsjebanen er i... hvad siger man, udu.
Og den omflakkende flok sultne løver er virkelig skidt for turismen.
Jeg opgav ikke en glamourøs teaterkarriere i byen
- for at optræde for tomme sale. - Du ville jagte de forældreløse.
De er ikke forældreløse, hvis den ene forælder lever!
Ånderne besvarer alle dine spørgsmål rigtig snart.
Min Olaf må være tålmodig.
Jeg er træt af tålmodighed.
Hvis et muldyr skal gå, kan man belønne det med en gulerod
eller slå det med en pind.
Jeg vil have mine svar
og et publikum, som er min storhed værdigt.
Jeg må have fyldt bænkene med et henrykt publikum
og samtidig minde visse mennesker om, at de skal frygte og adlyde mig.
Men hvordan gør jeg det?
FLOTTE BIDSKE KATTEDYR
Måske kan jeg slå to muldyr med én pind.
Jeg har et vigtigt ærinde. Imens skal I grave et stort hul.
Tager min Olaf af sted?
Ja. For at hente en gave til dig.
- Hvad for en gave? - Ikke mine armbånd.
Det er en overraskelse.
Jeg skal låne den her.
Hvad glor I vanskabninger på?
Vi ville høre, om du havde kommentarer til vores optræden.
Ét af hovederne var godt.
- Hvad mon han skal? - Næppe noget godt.
Men nu har vi chancen. Kom.
Kom med. Se, hvad du synes om min kjole.
Vi har ikke lang tid.
Esmé kan ikke holde på Madame Lulu for evigt.
Teltet blev koldt og tåget, og Olaf så genfærd fra fortiden.
- Hvordan det? - Det var ikke magi.
Måske kan hårbåndet fra hospitalet hjælpe mig med at tænke.
Kuldioxid, der bliver til tøris, det forklarer både kulden og tågen.
Koldt.
Illusioner kan laves med en fremviser og en prisme.
Er krystalkuglen linsen...
- Må fremviseren være nedenunder. - Præcis.
Billederne ligner ånder i kuglen.
Hun bruger teknologi til at lave falsk magi.
Hun fortalte Olaf alt om os. Hvordan vidste hun det?
Dagens Pertentlighed.
Så ved hun jo ikke, om én af vores forældre lever.
Det er jeg ked af.
Jeg ønskede mig også et mirakel.
Er det hele så fup? Her må være noget, som ikke bare er blændværk.
Jeg vil citere en meget klog...
Onkel Monty.
- ...livet er en gåde af indforståetheder. - Af indforståetheder.
- Jeg savner ham. - Også mig.
Tante Josephine, der danser.
Hvor ser hun glad ud.
Og modig.
Lad os danse.
Undskyld, jeg kan ikke se uden briller.
- Dr. Orwell. - Hun er også væk.
- Mange af dem er døde. - Som genfærd fra fortiden.
- Hvorfor har Lulu den? - Det hele hænger sammen.
FBK handler om Jacques Snicket, vores forældre, vores værger.
Grev Olaf og Hængedynd-børnene.
- Og os. - Og Madame Lulu.
Måske ved hun noget om vores forældre.
Vi har ikke undersøgt skabet.
- Som et skjult bibliotek. - De forklædninger ligner Olafs.
- Men hans ligger jo i bilen. - De er fra samme forklædningssæt.
- Der står "Flere Bunker Kostumer". - Mere FBK.
Flere film.
De spiser dine fødder
De gnaver af din hånd
Den så vi med onkel Monty.
Du er en lækker...
Det, folk skal tage med sig fra mine film, er emnerne,
personerne og de skjulte beskeder i underteksterne.
For eksempel kan personen sige: "Deborah, parterer du med Kent?"
Men gennem kikkerten ser man ordet "Departement".
En frivilligs loyalitet kan afgøres med en kodesætning.
Snicket.
"Verden er stille her."
Det stod i Duncans hæfte.
Med tabet af vores bedste løvetæmmerpar
er de Frivillige Betjente med Kattedyr flygtet.
Jacquelyn?
"Unge dame, er du sød ved din mor?" Den kode betyder: "Løb, dit hus brænder."
Larry, tjeneren.
- Sekretærforklædning. - Kaptajnforklædning.
Brudeforklædning.
Detektivforklædning.
Pyromanforklædning.
Det er et forklædningssæt.
Det er en rapport over tragiske hændelser...
- Hvem er det? - Han ligner Jacques.
...på Hotel Havgusten, som først må fortælles nu
af respekt for de overlevende og loven om ophavsret.
Kan vi få et smil fra de nygifte? Begge par. Er I klar?
Tre, to, en...
Gorgonzola!
- Vores forældre. - Og værger.
I samme organisation.
- Hemmelig. - Bruger koder.
- Forklædning. - Slukker ild.
Der findes et navn for den slags.
Det Frivillige.
- Brand. - Korps.
- Frivillige. - Brand.
Korps.
FBK.
Jeg kender din hemmelighed.
Jeg forstår ikke, hvad frøken Armod siger.
Fru Armod. Og drop den accent. Jeg ved godt, hvem du er.
Ja, selvfølgelig. Jeg er Madame Lulu, spåkone i Caligari Tivoli.
Og jeg er Esmé Gigi Genevieve Armod, byens sjettevigtigste finansrådgiver.
Så jeg er ingen skolebibliotekar, der lige er stået af sporvognen.
Den ynkelige makeup. Den groteske paryk.
- Jeg ved godt, hvad du vil. - Og hvad er så det?
Du vil stjæle min kæreste!
Hvad? Nej.
Jeg ved ikke, hvad du snakker om, hold nu op.
- Hold nu op. - Som jeg sagde.
Jeg blev slæbt ud på Bøhlandet, helt uden in restauranter og butikker.
Jeg måtte sy min egen kjole af nogle stumper telt.
Jeg vil ikke væltes af en tivolidulle.
Hold dig fra min kæreste, ellers ved jeg ikke, hvad jeg gør.
Det er umuligt at vide, hvad nogen vil gøre,
for man kender ikke fremtiden.
En krystalkugle kan ikke spå,
om en guldsmed starter en lavine ved at baske med vingerne,
eller om en kvinde i guldsmedekostume starter en række ulykkelige hændelser
ved at stjæle en sukkerskål.
- Madame Lulu kommer snart. - Skynd dig.
Men jeg ved, at Baudelaire-børnenes liv
snart ville forandre sig efter en overraskende ankomst.
Jer!
Jer.
Hvem er du?
En gammel ven, børn.
Bibliotek.
Jeg er glad for, vi fandt hinanden.
Som sagt ville børnenes liv
snart forandre sig efter en overraskende ankomst.
Den overraskende ankomst var en flok sultne løver.
Og den her historie bliver snart meget, meget værre.
Tekster af: Lisa Villeneuve