EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Stor dag.
-Hvad? Er det babyen? -Nej, det er dig.
Hvad er der galt med mig?
Du lyder, som om du er ved at dø. Du siger...
Jeg snorker, når jeg er træt.
Nej, jeg har sovet med folk, der snorker, og det er ikke det.
Måske er det, fordi du sover uroligt.
-Hvis jeg er vågen. -Det var hele natten.
Ja, jeg lå vågen, fordi du snorkede.
Fordi du sov uroligt.
Det ene kom først. Jeg er kyllingen, du er ægget.
-Hvad kom først? Ikke mig. -Du.
Vi er bare trætte.
Jeg sover i min gamle lejlighed i aften.
Det er bare...
Din madras er ikke særlig god.
Ja. Madrassen er forfærdelig.
Den er blød, men også hård...
Helt forkert. Og hvis du var tilpas om natten...
-Så ville jeg sove, og du ville ikke... -Ikke et pip fra mig!
Det er problemet. Den satan skal ud.
Hvad tænker du?
Om du er okay med Abigail.
Det tror jeg.
I dag bør vi dog være i øjeblikket.
Jeg har en vane...
Jeg kender dine vaner.
Så kan vi lade være med at tænke længere end en kop te?
Gerne.
Jeg siger ikke, jeg gør det, men bare...
Hvis jeg skulle forlade byen, må jeg så udleje lejligheden?
Eller kan du lade mig slippe ud af kontrakten før tid?
Jeg vil gerne vide mulighederne.
-Utroligt. -Du er vågen, din slambert.
Ja. Og du forsøger at snige dig ud uden et takkekort på sengebordet.
Nej, jeg ville finde en kuglepen.
Fint. Jeg skriver en anmeldelse på TripAdvisor senere.
-Seriøst, at snige dig ud? -Kom nu. Det er en klassiker.
Du har nok gjort det mange gange?
Nej, det antyder, at man skammer sig.
-Det gør jeg ikke. -Ditto.
Men at klæde sig stille på og liste ud
antyder, man vil undgå noget.
Det er betænksomt.
Man lader den anden få sin skønhedssøvn.
Nej. Det her er, hvad man gør.
Vækker den anden stille og roligt.
Giver dem en kompliment, og går, sådan her.
Jonesy. Dine lår er glatte og velduftende,
men jeg går, da jeg skal til squash.
Squash?
Man kan ikke bare møde op.
-Der er teknikker. -Undskyld,
men den dårlige undskyldning er værre end at snige sig ud.
-Virkelig? -Ja.
-Seriøst? -Hvorfor ikke?
Et engangsknald kræver mørke, alkohol,
og en kløe, der skal kradses. Men nu?
Stop. Det er lyst, jeg har tømmermænd og kløen
er godt og grundet kradset, min søde skat.
Du tænker på det forkert.
Luke, jeg skal lige...
-Hej. Hvad laver du her? -Jeg havde sex med Luke.
Hvor fint. Undskyld, forstyrrer jeg?
-Nej. Det er fint. Vi er færdige her. -Men er vi?
Jeg kommer igen, hvis det er uafklaret?
-Det er afklaret. -Luke, er du enig?
-Hvad vil du? -Javel,
Holly hader min madras. Jeg ville bare...
Fjedrene i min røg for lang tid siden.
-Rent og skært slid. -Krølle, gider du række mig mine bukser?
Jeg tror, det er hendes graviditet. Hendes
krop reagerer dårligt på en normal seng.
-Kan det ske? -Det lyder, som noget der kunne.
Men der er brug for en ny madras.
Jeg smutter. Luke, god indsats i aftes, fem stjerner.
Men min far er lige død.
Det gør mig ondt...
Nej, han er ikke død, men jeg skal nå til squash. Så, farvel.
Ved du, hvem der har en god madras?
For pokker da.
-Undskyld. -Hej. Undskyld.
Det er fint. Bare...
Undskyld. Må jeg spørge? Har I haft sex?
I er så gode venner
og måske er der en normal forklaring på, hvorfor I er nøgne sammen.
-Nej, vi havde... -Ja. Vi...
Ingen grund til at være generte. Vi har alle været der.
Ikke Luke, men du og jeg.
Er det her ligesom Luke og Jonesy eller noget andet?
-Ligesom hvad? -Venner, der har sex?
-Nej. -Nej.
For pokker da! Godt gået!
Ville du noget?
Ja. Godt husket. Madrassen.
Jeg vil se, om den er god.
-Den er behagelig. -Må jeg?
Ja. Fjedrene er gode. Må jeg notere, hvad den hedder?
Okay.
-Det er til Holly. -Angus!
Ja, herinde.
Seriøst, jeg var lige ved at overtale Jonesy til...
Det er løgn!
-Nej. -Det skete.
Gud, Angus, ser du det?
Ja, og det er ikke ligesom dig og Jonesy.
Undskyld, mig og Jonesy...
Det her er stort. Eller er det?
Er I sammen? Elsker I hinanden?
Ja, det opsummerer det for mig.
-Jeg er altså nøgen. -Tænk ikke på det.
Angus, kom herind.
Os fire på madrassen, men den støtter stadig godt.
Jeg føler mig følelsesladet.
-Jeg blev også overrasket. -Venner.
-Vil I have fred? -Tja...
Det vil I, ikke?
Lidt sød, gammeldags alene-tid?
-Du må gerne blive. -Må jeg?
Du tøvede lidt. Gjorde du ikke?
Afbrød Angus jer i at have sex?
-Afbrød du dem? -Vi drak te. Det er okay.
Ved I hvad? Hyg jer.
Angus, vi er tredje og fjerde hjul.
I må gerne blive.
Er det nødvendigt? For jeg elsker jer, og gør det gerne.
Var der en akavet stilhed?
For jeg vil udfylde den med snak dagen lang. Det er let.
Det er ikke derfor. Det er mere, at du må, hvis du vil.
-Hvad med, at vi alle står op? -Fint. Mig og Angus går først.
Sådan!
-Betyder det, vi skal stå op nu? -Det har vi vist lovet.
Var Luke okay? Han blev lidt...
Ja, hele det "vi er tredje hjul."
Måske burde vi invitere ham ud i stedet for at date?
-Skal vi date? -Skal vi ikke?
Det ved jeg ikke. Er vi ikke forbi det?
-Jeg skal nok stå op alligevel. -Store planer?
Jeg skal hente mine ting hos Abigail.
Jeg efterlod nogle ting, og hun har skrevet.
Selvfølgelig, det er fint.
Det kan nok vente.
Mere te?
Jeg laver den.
Jeg vil gå gennem lokalet, nøgen, i dagslys,
og det er i orden, hvis du kigger.
Vi kan lige så godt få det overstået.
Levering samme dag?
Det er vidunderligt.
Ja, jeg betaler de ekstra 20 pund.
Et tusind håndsyede lommefjedre.
-Er den meget dyr? -Det gør ikke noget.
Du vil sove som en død kvinde.
Ja, det er et, to, seks, otte, ni...
Hej. Intet vil altså ændre sig.
Du skulle bare lige vide det.
Og vi tager alle ud i morgen. Sammen.
Det lyder skønt.
Det er alt sammen underligt.
For en uge siden fortalte jeg Abigail, at jeg elskede hende,
og jeg troede på det, men ikke længere, og nu er Evie og jeg sammen.
Det er ikke underligt, men typisk Dylan. Det er klassisk Dylan.
-Nej, det er... -Essence du Dylan.
-Ødelæg det bare ikke. -Det gør vi ikke.
Hun gør ikke. Du gør måske.
Hvad? Hvorfor mig?
-Kom nu. -Hvad?
Jeg har set dig forelsket mindst tolv gange.
Jeg har aldrig set dig i et forhold længere end fire måneder.
-Men... -Nu gælder det.
-Spolerer du det... -Eller hun...
Det vil spolere os tre.
Det kan ikke undgås.
Uanset om vi kan lide det, er vi en kærlighedstrekant,
hvor jeg ikke deltager seksuelt.
Jeg kan håndtere et par plus moi.
Men moi plus to, der ikke taler sammen... Pis.
Og det er alt sammen dit ansvar nu.
Derfor... ødelæg det ikke.
Det skulle være forelskelsesfasen.
Hvad laver du så her? I seng!
-Jeg ville berolige dig. -Betraget mig beroliget.
Nu er jeg forvirret.
Du fortryder det vel ikke allerede?
Nej! Alt skal bare være simpelt. I det mindste i en uge.
Får vi ikke det?
Glem, hvad jeg sagde. I skal nok klare jer godt.
Jeg er oprigtigt glad på jeres vegne.
Finder en ven lykke, er det en god dag.
Mine to bedste venner på samme dag?
Frem med champagnen.
Du må bare ikke ødelægge det.
Det mest spændende er, at det åbner op for dobbeltdates.
En date går tit med, at man skal finde på ting,
man har tilfælles,
og nu vil jeg have to venner der,
og det tæller som en date. Alle vinder.
Vi kan følges hjem.
Det eneste, jeg skal gøre alene, er sex.
Pokkers god madras. Kom og prøv den.
Jeg skulle have...
Det er okay. Det haster ikke.
-Har du set på badeværelset? -Ja.
Det er nok alt. Finder jeg noget...
Ja, tænk ikke på det.
-Jeg sender det. -Hvad der er lettest.
Det er som en koldkrigsudveksling.
Mødes ved grænsen, bytter aktiver og så...
-Tak. Og... -Lad være.
Jeg ville høre, om du er okay.
Det ved jeg.
Jeg klarer mig.
Du har strømper, bukser, et par T-shirts, lettere beskidte.
Du er klar til at gå.
Er du sammen med hende?
Jeg ved, jeg ikke bør spørge, men jeg spekulerede bare.
Du forstår hvorfor.
Du behøver ikke svare.
Ja, jeg tror, vi vil være sammen.
Det er godt.
Jeg er virkelig... Jeg er...
Du tror ikke, han ændrer mening?
Jeg tror, han vil vakle...
...når han er midt i 80'erne, og kun en eftermiddag.
Og så vil I dø i hinandens arme to uger senere.
Ja. Sidste stadie uhelbredelig klamydia.
Men han har været væk længe.
Pakkede han, før han gik?
Ville han stikke af med cirkusset?
Et sidste knald?
-Den var over stregen. -Undskyld.
Nej, det skal nok gå.
Det virker alt sammen så svært.
Jeg har en idé om, hvor jeg skal ende.
Og jeg ved ikke, om jeg vil have børn,
men jeg har stadig et billede i mit hoved,
og det er en hytte...
...med en flok børn løbende rundt,
og jeg er tykkere og tilfreds med mine udgivne bøger.
Og jeg er elsket.
Men på dage som i dag, føles det så udmattende,
at skulle slæbe mig herfra og dertil.
Undskyld.
Nej, jeg forstår noget af det. Jeg har følt sådan længe.
Men ikke i dag.
Nu er jeg ikke sikker.
Du bør tage den.
Hun undrer sig over, hvor du er.
-Nej, det er... -Tro mig, tag den.
Men du kan gå.
Jeg kan blive.
Det ønsker jeg ikke.
Jeg ser os gerne være venner. Når du føler...
Hvis det er noget, du vil.
Vi bor i samme by, og du er skøn.
Okay.
Okay. Af sted med dig.
-Nå? -Ja.
Meget behagelig. Støtter godt.
Skal vi afprøve den?
Vi behøver ikke.
Måske bare lidt oral og se, hvor vi ender?
Eller en pokkers god omgang søvn. Endelig.
Jeg ved ikke, om det er madrassen.
Jo, det er det. Det er det bestemt.
Dårlig søvn forværrer dit kortisolniveau.
-Det gør folk til monstre. -Jeg er....
Få lidt søvn. Sov det væk.
Tror du, det er derfor, vi har skændtes?
Jeg er sikker.
Undskyld, jeg udsatte dig så længe for en dårlig madras. Jeg er en idiot.
Jeg elsker dig.
Bare luk øjnene og sov.
Okay.
Ja. Sov. Jeg ser på.
Bare døs hen.
Få dig ti vidunderlige timer uforstyrret søvn.
Helende, beroligende søvn, på en madras lavet af 1.000 håndsyede lommefjedre.
-Angus. -Okay.
Jeg er alligevel i byen, så det er intet problem.
Hvilken bar er du på? Ja, jeg kender den godt.
Seriøst, den bar, jeg er på lige nu, er alligevel ret stille,
så jeg kommer og finder dig. Med glæde.
Hej, fremmed.
Hej. Undskyld, det tog...
-Var det okay? -Ja.
Selvfølgelig ikke sjovt, men okay.
Kommer du i seng?
Ja. Lad mig bare lige...
-Er du sikker på, alt er okay? -Selvfølgelig.
Du opfører dig bare lidt...
Hvad?
Jeg ved ikke. Var alt okay?
-Hvad spørger du om? -Intet. Bare om du er okay.
Og jeg har svaret to gange.
Og hver gang var dit svar noget pis.
Du siger, du er okay, men du snerrer.
Fordi du ikke vil lade mig være.
Hvordan kan jeg overbevise dig? Hvad skal jeg gøre? Sige?
At du ikke er okay. At du foregiver, at du er,
er, hvordan vi endte i det her rod.
-Hvilket rod? -Mindre end en dag.
-Hvad? -At vi skændes!
Og var det mig, ville jeg ikke være okay.
Da det var mig, var jeg ikke okay.
Det var ikke okay. Det var forfærdeligt.
Jeg havde det elendigt.
Det er godt, at det ikke er let.
Kun en psykopat ville slå op med en og være ligeglad
og glemme dem med det samme.
Jeg føler mig så skyldig. Det føles som en gift.
Og jeg vil ikke være trist i dag. Jeg vil kysse dig.
Det kan vi. Og det vil vi.
Men det har sin pris.
-Godmorgen. -Her er vi så igen.
Det lader det til. Ja.
Det var sødt af dig at give mig den ti pund-seddel tilbage.
Ja, den lå bare der på gulvtæppet.
Jeg kunne ikke bare beholde den.
Ja, efter jeg tabte den der.
Ja. Korrekt. Du tabte den der.
På gulvtæppet. Det gjorde du bestemt,
men det kunne ske for enhver, ikke?
Jeg billiger det ikke, men kan lide, at du var lyssky.
Og du trængte til opmuntring, ellers havde du ikke opsporet mig
med den elendige undskyldning.
Medlidenhedsknaldet. Ja. Meget gavmildt.
Nej, jeg mener, der var gensidighed.
Gider du være en gentleman og finde mit undertøj?
Som jeg oprigtigt smed på gulvtæppet.
Vil du måske hænge ud lidt?
Nej.
Hvad skal vi i aften?
Det ved jeg ikke. Finde noget mad?
Hvad med noget indisk curry?
En dag og du vil risikere at karry-prutte? Det stinker af selvtillid.
Dyl, sveder hendes fødder?
-Luke. -De får det varmt.
-Godmorgen. -Var madrassen god?
-Meget behagelig. -Var Holly tilfreds?
Der har jeg godt og dårligt nyt.
Hun elsker madrassen, men hun vil holde en pause fra os.
Hun har forladt mig.
Hvis jeg skal være ærlig, føler jeg mig utroligt nede.
Tekster af: Jonas Winther Christensen