Følgende er baseret på virkelige hændelser.
Godmorgen.
Pressemeddelelse fra general MacArthur.
Han har udnævnt mig til at erstatte Webb.
Han burde have udnævnt dig.
Han forsøger at formilde din regering. Hvorfor bekymringen?
Hvis mit helbred bliver et problem, kunne det udskyde hele retssagen.
Vi må komme videre, hvis nu Webb skulle vende tilbage.
Han er naiv, hvis han tror, han bare kan komme tilbage.
Hvis jeg afviser på grund af mit helbred,
vil Webbs stilling af naturlige årsager gå til dig.
- Hvilket gør vores position stærkere. - Netop.
Team Wild Animals www.HoundDawgs.org
Willink, hvad betyder dette?
Det er et forsøg på at hjælpe dig.
"Vi opfordrer Dem til at følge charteret for Tokyoprocessen
og afstemme Deres mening med flertallet af dommerne."
Hvordan kender de samtalerne mellem dommerne?
Medmindre De har en spion.
Domstolen er langt fra en hemmelig klub,
Röling, og medlemmerne er fri til at opdatere deres overordnede.
Hvem taler vi helt specifikt om?
Dem, som hollænderne ønsker at føje.
De kan ikke stoppe selvstændige tanker med trusler.
Vores regering varetager sine interesser og din fremtid.
Mit råd er at genoverveje din position.
Du repræsenterer måske Hollands interesser her i Japan, general,
men jeg repræsenterer mere end mit eget land her.
Jeg vil forsøge.
- Godaften. - Højesteretsdommer Röling.
Godaften.
Pludselig presser min regering mig til at afstemme min holdning med jeres.
Hvadbehager?
Har du haft en finger med i spillet?
Det, du og din regering taler om, kommer ikke mig ved.
Retssagen har stor historisk betydning.
Sandheden er, at vi intet vil opnå, hvis du adskiller dig fra gruppen.
Enhver dommers selvstændighed i retssagen burde komme før alt andet.
OKTOBER 1947
Det vigtige er, at vi støtter den nye formand,
så vi kan nå frem til den rette dom.
Bliver det Northcroft?
Som Webbs højrehånd er han det naturlige valg.
Selvfølgelig.
Så vi er her alle.
I overensstemmelse med vores charter
har general MacArthur udnævnt en ny formand.
Jeg vil gerne sige, at jeg støttede højesteretsdommer Northcroft.
MacArthur valgte dog højesteretsdommer Cramer som min erstatning.
Som militærmand, kunne jeg ikke sige nej til general MacArthur.
Vi støtter din udnævnelse, generalmajor.
Ikke sandt, de herrer?
Bestemt.
Ja.
Tak.
Sandheden er, at jeg ingen erfaring har som dommer i nogen ret
hjemme i USA.
Jeg håber på ekstra støtte, mens vi går videre.
Som militærkollega, byder general Zaryanov dig velkommen
i din nye position og tilbyder sin fulde støtte.
Tak, general.
Nå...
- Velkommen, general. - Tak.
Nå...
- ...det var en ubehagelig overraskelse. - Bestemt.
Men det er stadig i vores favør.
Cramer er militærmand.
Han vil bevare en fast kurs, når han peges i den rette retning.
Undskyld mig.
Herr Röling...
...sikke en glædelig overraskelse.
Frau Schneider.
- Kom ind. - Tak.
Tag plads.
Du ser træt ud.
- Har du arbejdet for hårdt? - Ja, det har jeg vel.
Ja.
Jeg trængte til at komme væk fra hotellet.
Med den anspændthed og...
Jeg havde ingen andre steder at tage hen.
Ja. Du er altid velkommen her.
Tak.
Men giver det ikke problemer at omgås en tysker?
Jeg foretrækker at tænke på dig som kunstner.
Begynd med en drink.
Den her er rigtig god.
Jeg ved...
...jeg ikke burde tale om det...
Undskyld.
Jeg kom til Tokyo, da jeg var sikker på, hvad vi alle kunne udrette sammen.
Og nu befinder jeg mig i et juridisk helvede.
Hvordan kan det være?
Tja...
Domstolen er delt.
Det lyder meget kompliceret.
Det er det. Det er utroligt kompliceret.
Og for at gøre det værre
gav min regering mig en streng besked om at følge flertallet.
Og jeg mistænker, at du ikke...
- Jeg hader sådan en indblanding. - Ja.
Og anklagede mænd venter i fængsel.
Gudskelov lod I amerikanere denne lille park være i fred,
da I bombede Tokyo.
Jeg tænker gerne, at vi planlagde det sådan.
Hvad synes du om Pal?
- Han virker uforudsigelig. - Ja. Bestemt.
Bernard og Röling bekymrer mig også.
De har en forbløffende, men desværre vildledt pligtfølelse.
Måske er det bedst at holde dem i det lave græs.
Det er en jagtreference, vi bruger derhjemme.
Hold dem, hvor du kan se dem.
Ude i det åbne.
Jeg er en direkte mand, lord Patrick, så lad mig spørge...
...hvor ser du det her bevæge sig hen?
Som praktiske mænd må vi lade beviserne
og vidneudsagnene tale og respektere vores charter.
På den måde når vi frem til en hurtig og enstemmig dom.
Vi kan ikke tillade, at de, der ønsker at afvige fra det, gør, som de vil.
Jeg kunne ikke være mere enig.
Hvad synes du om Cramer som formand?
Han er et godt valg. Han vil presse beslutninger igennem.
Så længe vi giver de anklagede en retfærdig overvejelse.
Selvfølgelig, det er vigtigt at være retfærdig over for dem.
Men de ønskede at styre Østen for enhver pris.
Personligt ønsker jeg ikke at træffe en hurtig konklusion,
især med politik,
der foregik på så mange sider, før krigen begyndte.
Det var, som det altid er,
lande, der kæmper om rigdom og ressourcer.
Kun Japan opgav diplomati til fordel for angrebskrig.
Japanerne har måske haft nogle gode koloniale hensigter.
Intet fremmed land har ret til at påtvinge et andet sin kultur og holdninger.
Jeg beklager...
- ...du misforstod mig. - Gjorde jeg?
Jeg var en af de første til at bekæmpe nazisterne.
Jeg sluttede mig til general de Gaulles France Libre,
Free France-regeringen i 1940.
Nazisterne dømte mig til døden. Jeg hader dem.
Og på trods af det, ved jeg, de er kolonialister,
og jeg tror...
Jeg tror stadig på, at kolonialisme kan være godt
på steder, hvor folk mangler en civiliseret regering
og en ordentlig levemåde.
Med al respekt så fortjener ingen at træffe det valg.
Og jeg tror aldrig, at nogen i historien har gjort det af så idealistiske årsager.
Tror du helt ærligt på, at nazisterne invaderede Frankrig,
fordi de mente, at folket fortjente et bedre liv under deres flag?
Nej.
Nej, de tilfredsstillede en galnings tørst efter magt.
Netop min pointe.
Som jeg forstår det...
...er udspørgelsen af de anklagede begyndt.
Ja. Der er lang vej endnu.
Shigemitsu og Togo er de næste, og derefter vil Tojo blive kaldt op.
Hans vidneudsagn har stor interesse for hele Japan.
Som lærer begræder jeg de mange studerende,
der blev taget fra mig mod krigens slutning.
Mange led en forfærdelig død.
Tojo og hans generaler kan holdes ansvarlige for det.
Men på sin vis bærer vi alle en del af skylden.
Hvad mener du?
Vi blev indoktrineret med militaristernes ensidede holdninger.
Sandheden blev først afsløret for os efter katastrofen.
Så jeg håber, omstændighederne tages med i overvejelserne.
Men stadig...
...accepterede vi en forkert måde at tænke på.
Mange tak.
Jeg tænker gerne, at det japanske folk ikke er for retten,
men der var ledere, som kunne have stoppet krigen,
men ikke tog chancen.
Og de led på grund af det.
Og så var der andre, der ønskede krig,
som tilsluttede sig den af grunde, der forårsagede millioner af dødsfald.
Vi kunne ikke gennemskue dem, og vi havde ikke modet til at modstå.
Min erfaring siger, det er et ideal, der bør beundres,
men som er vanskeligt at gøre, når man er omgivet af vold.
Selv om det er tilfældet, synes jeg nu, vi burde have haft modet til at gøre det.
Kommer.
General Zaryanov. Kom ind.
Godaften.
Generalens argument for, hvordan Japan konspirerede
om at erobre Manchuriet og Sibirien.
Og at, som ambassadør for Sovjetunionen, var Shigemitsu dybt involveret.
Føler generalen, at det er vigtigt at beskrive det nu?
Generalen og hans stab er meget grundige.
Han ønsker at fortælle sine holdninger om det,
før hans kolleger skal votere om det.
Jeg forstår.
Det er bestemt meget grundigt.
NAPOLEONS EROBRING AF EUROPA
Generalen ville høre, hvorfor du læser om Napoleon.
Han er et interessant eksempel på en, der førte angrebskrig.
Men han blev næsten udryddet af benhårde russiske militærstrategier.
Ja, men hans fjender valgte ikke at henrette ham.
I stedet drev de ham i eksil på Elba.
Denne skånsel tillod ham at flygte og vende tilbage til magt.
Mange flere døde ved Waterloo.
Hvorefter han blev drevet i eksil igen,
da der ingen lov var mod at føre angrebskrig.
Det er mere sandsynligt, at Europas konger og kejsere skånte ham,
fordi de ikke ønskede at blive halshugget,
hver gang de tabte en krig.
Generalen har et interessant syn på historien.
Godt arbejde.
Ingen højesteretsdommer Pal?
Han fortsætter med at udeblive fra retten, mens han låser sig inde på sine værelser.
Han svigter sin pligt.
Generalen minder jer alle om,
at I har deltaget i domstolen i 575 dage.
Han spøger med, at han har ondt i ryggen.
Lad os have en god dag.
Kom ind.
Goddag.
Hvad har du på sinde, Röling?
Tja...
Jeg...
Du er udeblevet adskillige gange nu.
Jeg spekulerede på hvorfor.
Jeg har brug for tid til at arbejde på min dom.
Men vi har ikke hørt alle vidneudsagnene. Hvordan kan du afsige din dom?
Jeg har hørt mange af vidneudsagnene, læst transskriptionerne,
brugt min tid på at researche de juridiske tekster...
...kronologien af hændelserne i Stillehavet...
...selv Japans historie.
Som eksempel, i Edo-perioden var japanerne en feudal nation,
der foretrak isolation fra resten af verden.
Ja.
Da det sluttede i 1868...
...blev de besat af at imitere vestlige nationer,
og hvoraf de fleste udvidede og koloniserede for økonomisk profit.
Ja. Japanerne fulgte Vestens eksempel.
Og det gik ikke så godt, vel?
- Bestemt ikke. - Nej.
Men lige fra begyndelsen bragte deres ønske om en stærk økonomi...
...dem på kant med dem, de imiterede, med mange nationer.
Men det japanske militær var ude efter mere end økonomisk dominans i Asien.
Så USA smed napalm over Tokyo
og atombomber over Hiroshima og Nagasaki,
byer fyldt med uskyldige mennesker.
Spørgsmålet, vi bør stille, er: Hvem startede angrebskrigen?
Hvem startede krigen?
Det er en meget simpel tilgang.
Det sande spørgsmål er: Hvilket juridisk grundlag har vi for at sigte dem?
Vi kan ikke rent vilkårligt lave nye internationale love.
Hvordan vil det her nogensinde stoppe, hvis ikke med os?
Röling, du skrev en artikel, der sagde...
...at som jurister...
...skal vi være objektive.
Sig ikke, du er bukket under
for presset fra din regering og flertallet.
Nej.
Men jeg er ikke så sikker længere.
Jeg møder op i retten hver dag, ikke?
Jeg lytter til vidneudsagnene.
Jeg ser de ofre, der overlevede.
Jeg hører ordene fra dem, der vidste, eller ikke vidste, hvad der skete.
International lovgivning gør ingen fremskridt, hvis vi lader dem alle gå fri,
bare fordi at føre angrebskrig
ikke var ulovligt, da Japan gik i krig.
Lovmæssigt fremskridt...
...bør ikke opnås forhastet.
Din definition af retfærdighed
vil ikke forhindre massevold i fremtiden.
Retfærdighed kan ikke opnås for enden af et reb.
Byen Sapporo fik sne
25 dage tidligere end normalt.
I Tokushima er fabrikanterne af menneskeformede drager
midt i den travle sæson.
Juleprodukterne er allerede begyndt at dukke op på Tokyos gader.
Disse pelsjakker må være varme.
Mens vi går ind i december,
lever nogle folk i Tokyo stadig i rørene.
Arigato.
Formand Webb!
Højesteretsdommer Bernard.
Er du officielt tilbage?
- Selvfølgelig. - Un miracle... Et mirakel.
Jeg sagde en bøn eller to.
Så Gud og jeg satte begge vores lid til general MacArthur.
Et øjeblik. Jeg kommer straks tilbage.
Selvfølgelig.
De herrer... Lad mig ikke afbryde jeres middag.
Jeg er tilbage.
Vi ses i kammeret mandag morgen.
Og, højesteretsdommer Cramer, hammeren er igen min.
Hav en god aften.
Kendte du til det?
Nej.
MacArthur havde nok intet andet valg
af frygt for det påstyr, han ville lave i pressen.
Webb er farligere, end han giver udtryk for.
"Kæreste Lies, mens jeg nærmer mig min anden jul i Tokyo,"
savner jeg dig og børnene mere end nogensinde.
Gid jeg kunne sige, hvornår retssagen vil slutte,
men der er meget arbejde endnu.
Forsvarets forhør af hver af de anklagede er undervejs.
"Det har vakt en del interesse i Japan."
Jeg kan ikke acceptere den billet.
Mine damer og herrer,
hvis I ikke har en billet med dags dato, kommer I ikke ind.
Har du været i retten før?
Nej.
Heller ikke jeg.
Jeg hører, det er en vigtig dag.
Ja, det er det sikkert.
Er du tysker?
Ja.
- Eta Harich-Schneider. - Edith.
Jeg ved, hvem du er. Jeg har hørt dig spille engang.
Ise, min datter.
Han er en af dommerne, ikke sandt?
Ja.
Kender du ham?
December 1947.
Forsvarets forhør af hver af de anklagede er undervejs.
Shigenori Togo blev udenrigsminister i premierminister Tojos kabinet i 1941.
Han var modstander af væbnet konflikt med USA,
men kunne ikke overtale andre og endte med at gå med til krig
i kabinettets afgørende votering.
Hr. Togo, det er et faktum,
at som udenrigsminister og medlem af kabinettet,
havde du afvist at stemme for,
at krigen ikke på lovlig vis kunne være blevet udført af Japan,
af Tojos kabinet. Ikke sandt?
Det er et spørgsmål, jeg tænkte over mange gange,
da jeg var udenrigsminister.
Jeg overvejede,
hvorvidt jeg kunne redde situationen ved at fratræde min stilling,
men jeg kom til den konklusion, at det kunne jeg ikke
i slutningen af oktober og starten af november,
jeg kunne ikke dengang redde situationen med min fratrædelse.
Hr. Togo, jeg stiller et meget simpelt spørgsmål,
og du besvarer det ikke.
Jeg spørger, om det ikke er et faktum,
at hvis du var forblevet i kabinettet
og havde nægtet at give dit samtykke til krig,
er det da ikke et faktum,
at Japan ikke på lovlig vis kunne have startet krigen?
Vil du besvare spørgsmålet?
Det forsøgte jeg på.
Jeg har forsøgt at forklare situationen for dig,
at selv hvis jeg var imod krigen, ville den være sket.
Hr. Formand,
jeg har forsøgt at være så tålmodig, som jeg kan med vidnet.
Må jeg bede retten instruere vidnet
om at besvare spørgsmålet?
Jeg vil stille ham spørgsmålet, som jeg forstår det.
Var en enstemmig afgørelse nødvendig for, at I kunne gå i krig?
Hvis jeg stemte imod, kunne vi ikke.
Så ville ingen afgørelse kunne nås.
Men situationen dengang kræver lidt forklaring.
Det var følelsen i Japan,
at Japan blev tvunget til at vælge mellem krig og selvmord.
Så det var opfattelsen, at vi under sådan en situation
ikke havde noget alternativ,
at der intet andet valg var, end at føre krig for at forsvare Japan.
Jeg kan ikke forestille mig, jeg kunne have forhindret krig
ved at handle således...
...ved at fratræde.
Det ville have været svært at være i Togos position.
Japanerne forhandlede stadig med os
helt op til dagen for angrebet på Pearl Harbor.
Hvad er din pointe?
De trak måske tiden ud, mens de lagde deres krigsplaner.
Uden tvivl!
At forhandle med amerikanerne som udenrigsminister,
velvidende, at dine ledere planlagde krig...
...det betyder, at Togo var en del af konspirationen.
Jeg tror på, han var imod krig.
Så burde han havde gjort modstand og trukket sig.
Uden en enstemmig afgørelse ville hele kabinettet skulle trække sig.
De ville have udpeget en ny premierminister.
Og historien ville måske have taget en anden drejning.
Togo sagde selv,
at de ville have erstattet ham med en, der ville have stemt for krig.
Det er ren spekulation.
Lad os se bort fra spekulationer og holde os til fakta.
Det var rart at møde dig. Farvel.
Mange tak. Tak.
- Går du? - Ja.
Du spillede flot i aften.
Mange tak, men jeg har en god lærer.
Selvom du kan være streng.
De kvinder, du talte med...
Jeg så dig sammen med dem i retten.
Mener du den dag, du ignorerede mig?
Domhuset er intet sted at mødes.
Du har ret, det er meget alvorligt.
Jeg mødte først Edith den anden dag.
Hun er også tysker.
Hvad er hendes interesse i retssagen?
Jeg fandt ud af, hun var gift med den tidligere udenrigsminister, Togo.
Ise er deres datter.
Edith er meget bekymret.
Hendes mand gjorde bare sin pligt som politiker.
Vær sød at tilgive mig.
Bert, kom ind igen.
Alle lektionerne, alle festerne, alle de nye venner,
var det for at påvirke min mening?
Ikke spor.
Forsøgte jeg at introducere dig for Edith?
Du kompromitterede min position.
Folks liv er på spil, Röling.
Der er gode mænd på anklagebænken.
Mænd, dette land har brug for, hvis det skal genopbygges.
Jeg må træffe beslutninger baseret på min egen research,
ud fra min egen evne.
At sætte mig i selskab med personer,
der er i familie med de anklagede, bringer min position i fare.
Vær sød...
...at fjerne mig fra din gæsteliste fremadrettet.
Hele Tokyo ønsker at se Tojo i retssalen.
De kan fornemme blod.
Jeg hørte, nogen er klar til at betale en stor pris for at se det.
Det sorte marked.
Højesteretsdommer Pal, hvor rart at du slutter dig til os.
FOTOS AF TILTALTE
De herrer...
...forhørene er snart forbi.
I dag er en meget vigtig dag.
Tojo skal i vidneskranken.
Jeg er meget nysgerrig efter at høre, hvad han har at sige.
Mens retssagen nærmer sig sin afslutning,
tager Hideki Tojo plads i vidneskranken.
Både premierminister og krigsminister,
da Japan begyndte krigen med USA,
men han tjente også som chef for den kejserlige hærs stabskontor.
Mens indespærret i isolation i Sugamo-fængslet,
har han samlet mange dokumenter til sit forsvar.
Tiltalte Tojo,
jeg vil ikke tiltale dig general,
da der selvfølgelig ikke længere findes nogen japansk hær.
Mener du ikke, og mente du ikke,
at ethvert folk og nation
skal have ret til at vælge sit eget styre,
sin egen levestil og sin egen orden,
så længe at styret og levestilen
ikke er til fare for et andet land?
Selvfølgelig.
Det mener jeg selv den dag i dag.
Hr. Tojo, gav nogen dig ret
til at bestemme, hvilken levevis skulle påtvinges
folk i Østasien?
Nej, ingen gav mig ret til det.
Du var talsmand for fredsbetingelserne
arrangeret mellem Kina og Japan i 1941,
mens en stor del af den japanske hær besatte en stor del af Kina.
Er det ikke korrekt?
Der er ingen inkonsistens i situationen.
Jeg fortsatte naturligvis bestræbelserne for fred.
Du kendte ikke meget til Hitler,
tysk historie, moderne historie,
meget moderne historie, da du som kabinetminister
godkendte Tre-Parts-Pagten, gjorde du?
Som almindelig person og ifølge almindelig fornuft,
i det omfang kendte jeg til det.
Jeg vil ikke udspørge dig om blodsudgydelserne
og koncentrationslejrene, bortset fra på generel vis.
Havde du viden om, at disse ting foregik i Tyskland,
forud for pagten?
Jeg kendte til forfølgelsen af jøderne,
men kendte intet til blodsudgydelserne eller andet, du nævnte.
Koncentrationslejrene.
Dem kendte jeg ikke til.
Hr. Logan...
Hvis domstolen vil tillade det, er dette på vegne af anklagede Kido.
Kendte du til nogen tilfælde, hvor Marquis Kido
gav råd, der gik imod kejsernes ønske om fred?
Så vidt jeg ved, skete det ikke.
Ingen japanske embedsmænd ville gå imod Hans Majestæts vilje.
Især ikke højtrangerende medlemmer af den japanske regering.
Ved du, hvad konsekvenserne er af dit svar?
Den tiltalte Tojo attesterer om,
at ingen japanere ville gå imod kejserens vilje.
Det rejser et spørgsmål.
Stemte det at starte krigen også overens med kejserens vilje?
Formand Webb,
tror De, at Tojo mente, at kejseren godkendte krigen?
Hr. Formand! Har De en kommentar?
Transskriptioner fra retten.
Her.
Otte dage før Pearl Harbor
havde kejseren et møde med flådeministeren
og flådens stabschef.
Så han kunne have nedlagt veto mod angrebet.
Bestemt.
Og det gjorde han ikke.
Det er måske et passende tidspunkt at stille dig et par spørgsmål
om din og kejserens position
om at føre krig i december 1941.
Du har fortalt os, at kejseren gentagne fortalte dig,
at han ønskede fred og ikke krig.
Er det korrekt?
Selvfølgelig.
Ydermere sagde du for tre dage siden,
at ingen japansk undersåt ville gå imod Hans Majestæts vilje.
Er det også korrekt?
Dengang talte jeg om mine følelser for kejseren som undersåt,
og det er et helt andet anliggende end problemet med ansvar,
altså kejserens ansvar.
I førte jo krig mod USA,
Storbritannien og Holland, ikke sandt?
Krigen blev besluttet i kabinettet.
Var det kejser Hirohitos vilje, at krigen skulle føres?
Det var måske imod kejserens vilje,
men det er et faktum, at på grund af mit råd
og rådet fra overkommandoen,
gik kejseren modvilligt med til krigen.
Kejserens kærlighed til og ønske om fred forblev uændret
helt op til øjeblikket for krigens begyndelse,
og selv under krigen forblev hans følelser de samme.
Kejserens følelser i dette anliggende kan bestemt fortolkes
ud fra kejserrigets reskript den 8. december 1941, der erklærede krig.
Den del af kejserrigets reskript blev inkluderet
grundet kejserens ønske om regeringens ansvar.
Det vil sige, at reskriptet indeholder følgende sætning:
"Krigen er bestemt uundgåelig og imod mit eget ønske."
Den tiltalte Tojos udsagn
benægter, at kejseren bærer ansvaret.
Dette anliggende blev aldrig igen taget op i retten.
Påstår du, at som Japans premierminister,
i hvad end rolle du spillede i krigen,
der førte til angrebet på Pearl Harbor,
at du intet ulovligt eller moralsk forkert begik?
Jeg føler, at jeg intet forkert gjorde.
Jeg føler, at det var i min ret og sandt.
Tojo kendte de spørgsmål, der ville blive stillet.
Og Keenan vidste præcis, hvad svarene ville være.
Selvfølgelig.
Röling.
Beklager at måtte kalde dig herud, Röling.
Med retssagens afslutning nær vil Haag vide, hvor du står.
Jeg har ændret min holdning til retssagen.
Til hvad?
Jeg har besluttet at anerkende forbrydelser imod fred.
Det vil sige, aggressionsforbrydelser.
Så du deler Patrick og hans gruppes holdning?
Ja, at disse mænd kan sigtes, dømmes
og muligvis fjernes fra samfundet som en afskrækkelse for andre.
Det er fremragende nyt!
Min konklusion er den samme som flertallets,
men min begrundelse er forskellig.
Jeg har dog anliggender, jeg stadig skal diskutere med dem.
Jeg vil informere Haag i dag. Men lad os tage en Jenever før det
for at skåle for din beslutning.
Vi vil aldrig nå en ordentlig afgørelse, hvis vi overlader det til Webb.
Vi skal danne et flertal.
Og så lede med det.
Lad os se. Hvor fører det os hen?
Pal er ude. Det er Röling også.
Bernard er for uforudsigelig.
Han siger, at Japan har ret til at regere over hele Kina.
Hvad med Zaryanov?
Nej, han kan ikke træffe en beslutning uden Stalins velsignelse.
Men...
...hvis vi lader ham gå forrest med Shigemitsu,
kunne han måske overtales.
Jaranilla vil være på vores side.
Især efter japanernes behandling af ham.
Mei er jeg ikke så sikker på.
Lad mig tale med ham.
Vi er meget tæt på at opnå flertal, de herrer.
For retfærdighed.
- For retfærdighed. - Okay.
- Retfærdighed. - Skål for det.
Team Wild Animals www.HoundDawgs.org
Undertekster oversat af: Jonas Christensen