EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Se meg inn i øynene.
Si ja eller nei,
skal du eller skal du ikke kjempe mot ham i WrestleMania III
i tungvektsmesterskapet? Ja eller nei?
Ja!
På 1980-tallet var det nasjonale søkelyset rettet mot profesjonell wrestling...
...og en ny type superstjerne var født.
De var grove i kjeften og en brautende gjeng.
Det er en sånn fyr jeg er.
Disse akrobatiske adonisene fenget millioner med sine personligheter,
prestasjoner og pytoner.
Verdens tungvektsmester.
De var verdens første levende, pustende...
Action-figurer.
Så det var ikke overraskende da de tok spranget fra WrestleMania...
La Battle Royal begynne!
...til handelsmani.
På det tidspunktet var ingenting kulere enn proff-wrestling.
Dette er fortellingen om flere lekeserier...
Dette er en merkevare fra Evergreen.
...som har overlevd like mange kompetitive vendinger...
Lisensfyren gikk bak ryggen vår. Det er ikke slik man gjør forretninger.
...som wrestlingmarkedsføringen som inspirerte dem.
Det stemmer. Jeg kjøpte konkurrentene mine.
Med et tiår med triumfer...
Vi fikk inn 58 millioner det første året.
...og tilbakeslag.
Dette forsuret forholdet.
Det var en overtakelse.
Og etter 30 år med å dolle opp wrestling-fans fra topp til tå...
...er dette lekene vi vokste opp med.
Serien om leker vi alle kjenner til
Plastkreasjoner Lagd for generasjoner
Og vi kan fortsatt ikke gi slipp
Små utformede figurer De ga oss store drømmer
Vi går tilbake i tid Og bak scenen
Det er lekene vi vokste opp med Lekene vi vokste opp med
Lekene vi vokste opp med er her
PROFESJONELL WRESTLING
I Egypt for tusenvis av år siden,
innimellom sine travle timeplaner med å bygge pyramider og romskip
for sine alien overlords,
wrestlet de forhistoriske menneskene.
Og menneskeheten ville fortsette å rulle rundt halvnakne
for folks underholdning i flere tusen år.
-Men da... -Det var fryktelig kjedelig.
Fordi det ikke var kroppstaklinger eller folks albuer i de dager.
Det var bare noen menn som rullet rundt på en matte i sånn fire timer.
De ble slått blå og gule.
Men når tidsbegrensninger ble introdusert på 1920-tallet, betydde det...
Noe nytt har blitt lagt til wrestling som gjør at rundene går raskt.
Om det var lucha libre i Mexico,
puroresu i Japan
eller Gorgeous George som underholdte
i amerikanske vaudeville-haller,
var det noe unektelig teatralsk med wrestling.
Jeg ser på wrestling som en slags mannlig burlesk.
Det er en maskulinitetsforestilling.
I begynnelsen var disse forestillingene bundet av et komplisert territoriesystem.
I hvert separate territorium,
bygger du opp historier, bygger du opp stjerner.
For eksempel hulk Hogan var originalt en stjerne i Minneapolisbaserte AWA,
-men det var også... -Jim Crockett Promotions.
-...og... -The Calgary Promotion of Canada.
-...og... -Cowboy Bill Watts styrte
ting sentralt sørover.
-Vil du ha mer? -Neida.
-Det er nok, sant? -Ja.
Territoriumsystemet ble ofte beskrevet for meg av pappa som
noe som fulgte de gamle, tradisjonelle reglene.
Du krenker ikke, du stjeler ikke.
Frem til én gjorde det, en McMahon.
Så kom Vince McMahon.
Vince McMahon senior
var en promotør i den nord-østre regionen sammen med WWWF, eller...
World Wide Wrestling Federation.
Men det var sønnen hans, Vince McMahon junior,
som kom til å bli den virkelige gudfaren til profesjonell wrestling
ved å forutse hva kabel-TV kunne gjøre for sporten.
Han så retningen det var på vei, å gå inn i husene til folk.
"Hei, jeg kan tilby deg mer."
Gå inn til TV-stasjonene deres. "Showet mitt er bedre."
Og da han tok over selskapet i 1982, kvittet Vince seg med en av W'ene
og noe av det verste du kunne gjøre i territoriumsystemet.
Du stjeler ikke.
De stjal mange talenter fra hver eneste promosjon som betydde noe.
Jeg vil ha deg, og tok alle stjernene fra alle territoriene.
Som med AWA og Hulk Hogan.
Hulkster, jeg må innrømme at jeg tror oddsene er mot deg i kveld.
Men Vince grapplet ikke bare wrestlere fra andre territorier...
Vince McMahon la til sin egen stil
og gjorde det til mer underholdningswrestling.
...det var større historier og mer dristige karakterer.
Vince tok også inn musikere og skuespillere for å få nytt publikum.
Cyndi Lauper, Captain Lou Albano, Mr. T.
Jeg har slått folk ned i støvlene verden rundt hele livet.
Og flere år senere, denne Mr. T.
Ikke bare hadde Vince forandret spillet, han forandret publikummet også.
WWF insisterte på å appellere til yngre fans.
Og du vet hva de liker.
Det viktigste var å selge leker til dem.
Nettopp. Og snakker om solen, i 1984 hadde WWF blitt en kjent merkevare
sammen med navn som Hulk Hogan, Junkyard Dog,
"Rowdy" Roddy Piper og...
Jewish Lightning.
Det... Det var faktisk ikke en wrestler,
men kallenavnet på en vennlig lekeselger fra Philadelphia ved navn Robby Kanoff.
Jeg begynte i desember 1978
som nasjonal salgssjef hos Lewis Galoob Toys.
Og jeg var den yngste salgssjefen i lekeindustriens historie, jeg var 23 år.
Robby var en lovende nykomling, men det var også arbeidsgiveren hans,
et lekeselskap som het Galoob.
Galoob var et lite familieselskap.
Du har David, bror Robert.
De importerte billige leker.
Men de solgte det samme som ti andre importører.
Ting som Jolly Chimp.
Husker du sjimpansen som klappet og øynene tøt ut?
-Hvordan kunne vi glemme? -Det var ikke bare Galoob som hadde den.
Det var fem eller seks andre selskaper som også solgte den.
Galoob var klar til å slutte å ape rundt.
Men de trengte en måte å komme foran på.
Nøkkelen var å ha flaks med en lisens eller to.
Lisenser hjelper virkelig å bygge et selskap.
Smurfene, A-Team, Mr. Team.
Men A-Team klarte aldri mer enn B-minus-salgstall.
Da kom Saul Jodel inn fra Ideal Toys som markedsføringsleder.
Min rolle hos Galoob var å bygge selskapet
og utvikle en kjernemerkevare som kunne gi inntjening hvert år.
Men vi gikk ikke etter ting som
Star Wars for det var ikke innen økonomisk rekkevidde.
Da var det ikke mange muligheter igjen. Og Saul måtte finne på noe raskt.
Jeg ble oppringt av Robby og han fortalte om WWF.
Jeg har vært fan siden jeg var 12 år gammel.
Jeg gikk inn til TV-opptakene i Philadelphia
på gamle Philadelphia Arena, 46. og Market.
Jeg sa "Se på studiopublikummet, det er bare barn."
Wrestlerne var superhelter for disse barna.
Det vil fungere.
Og jeg mente han hadde rett.
Faktisk gikk jeg inn til David Galoob og sa "La oss gå etter WWF."
Og David sa "Jeg vet ikke, Vince."
Han var ikke helt komfortabel med ideen.
Så Saul gjorde det alle i hans situasjon ville gjort.
Jeg ringte Vince og latet som om jeg var David Galoob.
Vince sa "Vi snakker allerede med et annet selskap."
Og det selskapet var Remco Toys.
Et utrolig selskap, men mindre enn oss.
Med en lang historie i lekeindustrien,
var Remco ikke bare kjent for Star Treks mest elskede leke...
Herregud. Med lyset på toppen?
Nei, ikke den, denne.
Men Remco hadde andre måter å få lekene til å lykkes på.
Remco seilte definitivt på popularitetsbølgen.
Og det gjorde de bra med mange lekeserier.
"Å seilte på popularitetsbølgen" er én måte å si det på.
De hadde en kopi av nesten alle populære leker.
Men denne gangen var det Saul som ville slå Remco ut av konkurransen
da han, jeg mener, David Galoob, presenterte over telefon til Vince.
Jeg sa "om du vil gjøre forretninger med oss, skal jeg sende min høyre hånd.
Han heter Saul Jodel. Han er der i morgen."
Så Saul Jodel sendte Saul Jodel og Robby Kanoff til New York.
Og morgenen etter...
Jeg og Saul Jodel hadde møtte Vince McMahon i New York.
Men hva med Remco?
Vince sa hvor mye Remco hadde tilbudt, og det var 10 000 dollar.
Så jeg tilbød Vince...
...tjuefem tusen dollar.
Hva syntes du om det?
Og han sa "det høres ganske bra ut,
men jeg hvordan vet jeg om dere er et bedre selskap?
Det burde vært åpenbart, men...
Jeg sa "Hvorfor ringer du ikke lederen for lisensering hos Universal?"
Vi hadde nettopp lagd A-Team.
"Og spør dem hvem det er bedre for deg å gjøre avtale med, Galoob eller Remco?"
Avtalen var praktisk talt i sekken for Saul og Galoob.
Vi hadde en muntlig avtale med Vince McMahon.
Men Saul tok ikke sjansen.
Så ringte jeg lederen for lisensering hos Universal.
Jeg sa "kan du si noen fine ting om oss?"
Sa han "Joda. Jeg tar meg av det."
Og med det, var avtalen i boks.
-Kanskje? Det jeg ikke visste,
var at Universal holdt på å kjøpe LJN Toys.
LJN? Nok et lekeselskap?
Herrene fra Universal Studios
ringte og sa at de var interesserte i å kjøpe WWF.
Og neste gang Vince McMahons telefon ringte,
var det LJN-presidenten Jack Friedman.
Jack var veldig intuitiv.
Han så at wrestling var populært og visste at det ville lykkes.
Han la inn et tilbud på...
...To hundre tusen dollar.
Åtte ganger så mye som Galoob tilbød.
Jeg kunne til og med kjøpt deg.
Ja.
Jeg ville gjort det samme.
Ja. Du gjorde det samme. Spør Remco.
Det er sant.
Men Vince hadde ikke kastet Galoob ut av ringen ennå.
Vince ombestemte seg ikke, han fikk bare et større tilbud,
og sa til oss "kom med et tilsvarende tilbud, og det er deres."
I stedet for å synes mindre om Vince, syntes jeg mer om Vince.
Og jeg var klar til å gjøre den avtalen.
Men ikke om den ekte David Galoob hadde noe han skulle ha sagt.
Han var ikke komfortabel.
Han sa "Vi har ikke noe bevis for at wrestling faktisk vil selge."
Så Galoob ga et strategisk motbud
med det ene Vince McMahon aldri ville få fra LJN.
Syttifem tusen, og kanskje middag med meg.
Fristende, men Vince bet ikke på.
Uheldigvis måtte nok Saul Jodel spise alene,
og et knust hjerte for wrestling-fan Robby Kanoff.
Jeg var veldig skuffet for ingen kunne selge det som meg.
Det er det ingen tvil om, fordi jeg hadde kunnskapen, men...
...sånt skjer.
Og LJN fikk det til å skje. Og det er ingen tilfeldighet.
De var jo profesjonelle lekeprodusenter. Bare se på alt dette.
E.T.-lekeserie fra LJN.
Vi hadde noen store navn. Vi hadde...
Knight Rider.
-Michael Jackson. -Han er kjekk, det er Michael
-Hadde Indiana Jones. -Filmen Dune.
Og så var det tid for wrestling.
Ta med actionen hjem Da blir du mer fornøyd
Innen 1984 var LJN klar for å ta actionen med hjem,
ved å produsere wrestling-superstjerne-lekeserien
All moroa.
Men å få figurene klare for markedet var ikke bare moro.
Det var veldig høyt...
Du vet, høyt press.
Jeg husker dager jeg var en voksen mann som gråt over visse produkter.
Men hva fikk en voksen mann til å gråte ved å jobbe med denne lille leken?
De måtte tross alt bare klare et par viktige forutsetninger.
Det som var viktig
var at figuren så ut som wrestling-figuren.
Når du lager en actionfigur for produksjon, det du gjør er å...
Du skulpterer dem så store så du kan få fine detaljer.
Så brukte de en pantograf for å forminske dem.
Halv størrelse. Du beholder detaljene, du får veldig fine detaljer.
Forutsetning én, ferdig. Og forutsetning to...
At den var bøyelig.
De skulle bøyes, så de hadde en ståltråd inni, så du kunne posere dem.
Høres ut som en plan. Det virket som om ingenting kunne vippe LJN av pinnen.
Slik de endte opp var
at vi fikk en skulptør til å lage dem i dobbel størrelse.
Slik at du senere kunne krympe dem, ikke sant?
Ga wrestlerne til salgsfolkene.
Vi snakker om en stor figur på 20 cm, og selgerne tok dem med til kjøperne.
Toys "R" Us og lignende.
Men hva med å krympe dem ned til halv størrelse?
Vi hadde ikke tid.
-Men de elsket dem. -Så bra.
Hva likte de med dem? De er forbanna svære. Å nei.
De skal ikke være så store, vi glemte å si det.
Så fra da av, måtte vi finne ut hvordan vi skulle lage dem på 20 cm.
Hvordan skal vi gjøre dette?
Selv om disse Hulkene i dobbel størrelse viste detaljene i ansiktet godt,
kunne de forbli...
Bøyelige, fleksible.
Det gikk ut vinduet for vi hadde ikke råd til noe så stort
og fortsatt ha ståltråd inni.
Hva skulle vi gjøre?
Lekedesignerne måtte komme med store våpen.
Poseringene ble noe som...
De vi konkurrerte med hadde ikke poseringer.
Siden wrestling-leker ikke eksisterte ennå,
var det gutteleker som Star Wars og G.I. Joe de konkurrerte mot.
Gi. I. Joe hadde ikke poseringer
på grunn av artikulasjonen var de alle stive og harde.
Vi hadde disse fyrene. Se på han her, du vet...
Det var helt nytt i leker. Og vi gjorde det ved en tilfeldighet.
Hinsides sitt talent for utilsiktet storhet,
nok en muskel LJN kunne flekse var stjernekraften wrestlerne hadde.
Og de prøvde seg på Toy Fair i 1985.
Vi satte opp en faktisk wrestling-ring på Toy Fair.
Jake the Snake og Hulk Hogan.
De var grove i kjeften, en brautende gjeng.
-Glem lekekjøperne. -Lobbyen var full av barn
som ville hilse på heltene sine.
Med unger og butikker
som stormet etter å hilse på disse gummilekene,
var LJN i perfekt posisjon til å dominere wrestling-actionfigur-verdenen.
Bortsett fra...
Battle Royal-lekesettet kommer komplett
med seks figurer, dommer og en wrestling-ring.
Hva? Hvilket lekeselskap lagde det?
-Fra Remco. -Vel,
-kan ikke si du ikke ble advart. -De hadde
en kopi for nesten alle populære leker gjennom midten av 80-tallet.
Etter å ha blitt overbydd av Saul og Galoob,
som så ble utmanøvrert av LJN.
Hadde Remco valgt en mindre wrestling-liga, AWA,
og lanserte All-Star Wrestlers,
som var en slags kopi av en av de andre kopiene deres.
Remcofigurene så litt ut som He-Man.
Stor overkropp, smal midje, muskler.
LJN må ha vært veldig bekymret over
THE MAIN EVENT EN KAMP TIL SLUTTEN
Det påvirket oss ikke i det hele tatt.
Remcofigurene manglet personligheten til skulpturene
og AWA var ikke like populær som WWF. De var nesten dømt til å feile.
Men da LJNs Wrestling Superstars entret ringen...
Vi kunne ikke holde igjen.
Få alle WWF Superstars.
Ta med actionen hjem
Fra LJN.
Du kunne ikke ha en LJN-wrestlingfigur på en butikkhylle.
En stor del av LJN-lekens suksess var størrelsen.
-Jeg brøt med dem. -Wrestling Superstars, de er ekte.
-Slengte på dem, kastet dem.
-Kaste dem sammen. -Mye sånt.
De kunne gjøre det de så superheltene sine gjøre på TV.
-Stor kamp hjemme hos meg. -Jeg tar med min, du har din.
Gjennom de neste tre årene satte LJN sitt merke på lekeverdenen
mens de leverte hit etter hit med Wrestling Superstars-serien.
Og med Hulk Hogans suksesstegneserie Rock 'n' Wrestling,
var de i posisjon til å lansere sin første fullartikulerte figur.
Fremtiden var lys for LJN.
Men i 1987 ville lekeserien Entertech fra LJN
sprute på Wrestling Superstars soldag, om det kan sies slik.
Utseendet, følelsen, lyden, så ekte.
Kanskje for ekte.
LJNs realistiske vannpistoler ga selskapet trøbbel
med en rekke ran i det virkelige liv,
som ledet til store tap for LJN.
Og innen 1989 hadde LJNs moderselskap, MCA Universal...
Sa "Pokker heller." og lukket dørene våre.
Det er over.
LJN ble solgt til videospill-selskapet Acclaim i 1990,
og Jack Friedman startet sitt eget videospill-selskap kalt THQ.
Og Wrestling Superstars, vel, de fant sitt siste hvilested
hos et kanadisk lekedistribusjonsselskap.
Grand Toys, og de tok opp mye av det vi hadde på gang.
Wrestling Superstars '89, også kjent som Black Cards,
var Grand Toys måte å kvitte seg med LJNs gjenværende figurer.
Ordningen var bare for det året og bare for Canada.
Den siste serien, Black Cards, som bare ble lansert i Canada,
er egentlig en serie med klassiske wrestlere.
En serie med klassiske wrestlere, kanskje.
Men om ingen amerikanske barn kunne kjøpe lekene,
hvordan kunne da WWF fortsette å dominere butikkhyllene?
De skulle gi lisensrettighetene sine
til noen de følte kunne bringe lisensen ordentlig til live.
Og de visste at Hasbro,
etter suksessen med G.I. Joe og Transformers, visste hvordan.
Med høye seertall og en rabiat fanbase, var WWF et naturlig valg for Hasbro.
Så i 1990, kastet de seg ut i ringen med sin nye WWF-actionfigur-serie.
WWF-figurer som lignet virkeligheten. Det er som å være i ringen.
Hasbro respekterte det kreative arbeidet fra LJN-serien, og prøvde å ivareta
-så mange detaljer fra... -Vel... Nei.
-Virkelig? -Jeg sier nei
fordi vi nærmest visket vekk alt LJN hadde gjort.
Fordi ingen ville lage disse hundelekene.
-Hvilke leker? -Hundeleker.
Ingen artikulasjon, store gummigreier.
Sånt du ville kastet til en hund for å bite i.
De var greie for den tiden, men vi visste vi kunne gjøre det bedre enn som så.
Hasbros visjon for WWF-lekene var virkelig raffinert.
Vi hadde en virkelig finesse når det kom til skulptering, og et rykte for
å lage veldig artikulerte, figurer man kunne posere.
Og, i motsetning til LJN-serien ville de bli små.
Rundt 12 cm høye.
Vi ville forsikre at vi kunne lage figurene til lav pris
og også gjøre at de kunne samles.
Hasbros wrestlere hadde også egenskapen
som oppmuntret barn til å rolig fundere på sin...
WWF-figurer med ekte wrestling-action.
DiBiase treffer med et million dollar-slag.
Ødelegg ham!
Hver wrestler hadde en mekanisme som lot dem wrestle.
Og mekanismene var alle baserte på deres signaturangrep.
Ultimate Warrior hadde sitt tauhopp.
Trykk ned, og han kunne hoppe i luften.
-Hulken driver med... -Kroppstakling.
-Hogan takler ham igjen. -Slår dem også i hodet sånn.
-Bushwhackers vinner! -De var veldig morsomme leker.
Hasbro hadde litt action i butikkene også.
På topp fikk vi inn over hundre millioner dollar.
Og for å få fansen til å fortsette å hyle...
Utenom disse flotte små actionfigurene
trengte vi flere prisgrupper for å få ting til å gå rundt økonomisk.
Du vet, år to, år tre, år fire, wrestling-ringen, beltet.
Mikrofigurer. Vi begynte også med rollespill.
Og rollen foreldrene spilte involverte å bli overtalt til å kjøpe
dyrere og dyrere leker.
Dette er Hulk Hogan som snakker.
Dette var en av de første forsøk på større figurer.
Den har en høyttaler bak her,
der hullene i t-skjorten hans er, vi klarte å gjemme dem ganske godt.
Vi gjorde opptak med Hulk
-for å bruke hans faktiske stemme. -Vel, få høre.
Kjenn kraften av Hulkamania.
Han hørtes virkelig ut som hulk Hogan da vi produserte den.
Kjenn kraften av Hulkamania.
Henry, kan du se hva guttene gjør?
Et mindre teknisk produkt, som var overraskende kraftfullt, var mykt.
Det er en pute. Sønnen min sov sammen med ham,
men før han la seg satte han ham i hodelås,
han wrestlet med ham, kastet ham på bakken.
Wrestling Buddies var en beinknusende suksess.
-De tok inn 30 millioner dollar første år. -Problemet var...
-Fra Tonka. -...de var ikke Hasbros lekeserie.
Disse kostet sånn 3,99 dollar hver. Disse kostet 19,99 dollar hver.
Du må selge veldig mange slike sammenlignet med én slik.
Drop kick!
Som ville gjort Wrestling Buddies til en sterk konkurrent.
Bortsett fra at i 1991...
Hasbro overtok Tonka.
Så da ble Wrestling Buddies en del av vår lekeserie.
Det virket som at med Hasbro og Vince McMahons monopol
på wrestling-actionfigurer og puter til 20 dollar...
Det var stort sett det de var.
...ville ingen tørre å utfordre...
WWFs makt.
Vent litt, hvem gikk inn i ringen?
På slutten av 80-tallet ankom en utfordrer til Vince McMahon og...
Det skjedde en stor forandring, og det var penger.
La oss se nærmere inn i...
-De dype, dype lommene til Ted Turner. -Ja, la oss gjøre det.
Milliardæren Ted Turner lanserte TNT, en søsterkanal til TBS, i 1988.
Han kjøpte også en liten, regional wrestling-organisasjon kalt...
-Jim Crockett Promotions. -Og...
Han ga dem navnet World Championship Wrestling.
-Også kjent som... -WCW.
Ted Turner hadde tro på at han kunne slå Vince McMahon.
Og hvorfor ikke? Han er jo rik, sant?
Så disse to finanstitanene
snudde sine imponerende haker mot en duell, og...
Turner kastet hatten sin inn i ringen.
WCW Power Hour begynte å gå på TVS i 1989,
men blant blodet, svetten og tårene
var en gammel wrestling-fan desperat etter å bli med på moroa.
WWF gjorde så god forretning at jeg følte at det var rom for å gå for WCW.
Selv om vi fikk restene vil det fortsatt være vesentlig igjen.
Men for de sultne Galoob-gutta,
hadde disse restene en liten smak av hevn.
Hadde vi lyst til å drive med wrestling? Det hadde vi.
Ville vi hevne oss på Jack?
Selvfølgelig.
Vi måtte gjøre det.
Så etter å ha gjort en avtale lagde Galoob endelig i wrestling-leker.
Men fra begynnelsen var de i en liten knipe.
Vi hadde veldig lite tid fra vi gjorde avtalen til vi måtte levere.
Det resulterte i at vi lagde solide PVC-figurer uten artikulasjon.
-Vel, Galoob var underdogs. -Hundeleker.
De var lagd i PVC i begynnelsen, som de originale WWF-figurene fra LJN.
Ikke vårt beste arbeid, men vi fikk noe ut på markedet.
For Galoob og hunder verden rundt
smakte hevnen bittersøtt, men mest av alt av plast.
-Men for fans av leker... -Er du klar til å slåss?
Så gå inn i ringen og prøv deg på Sting.
Det var faktisk en ganske stor apetitt for Galoob-leker.
Vi setter den fortsatt som en av de beste Stingene lagd noensinne.
Og Sting slipper unna.
Han gjør slutt på ham med en kroppstakling.
likheten var slående med Lex Luger og Sid og Steiner Brothers.
-Det var veldig fine figurer. -Men det kuleste med dem?
Nå kunne man ha drømmekamper mot WWF-figurene dine.
Men, disse krysspollinerte kampene var begrenset til lekeplassen...
Toys "R" Us, det offisielle hovedkvarteret for World Wrestling Federation-produkter.
...fordi det viste seg at lekeforhandlerne var kompiser med WWF.
Her er en Ultimate Warrior-sovepose.
Hvem ville ikke krøpet inntil denne fyren?
Men det som var, var at dette stengte Galoobs WCW-leker ut i kulden.
De var mye vanskeligere å finne.
Jeg husker at jeg aldri så dem hos Toys "R" Us.
Galoob visste at om de ville bli invitert til overnattingsfesten,
måtte de imponere de kule kidsa.
Få meg ut herfra!
Og dermed hev de seg rundt
for å skape den baste selgeren lekeverdenen hadde sett.
Jewish Lightning.
Det var der Jewish Lightning startet.
Robbie elsket wrestling så høyt at han så på seg selv om en wrestler.
Absolutt. De kalte meg enten J.L eller bare Lightning.
Jeg hadde på meg skreddersydde dresser, svarte silkeskjorter, solbriller, alltid.
Mr. T-startsett rundt halsen. Altså, jeg var med på å finne opp bling.
Han slo seg på brystet, han kuttet seg, han hadde på seg sminke.
Kundene elsket det.
-Slik så Robby ut. -Jeg var kjent for å skalle.
Jeg skallet ned Rick Steiner.
Han så seg rundt og sa "Ingen har slått meg så hardt før."
Han har skadet Rick Steiner.
Man gjør alt for et salg.
Vel, jeg hadde også et hardt hode.
Men back scenen hos Galoob,
hadde nedskalling blitt til knivstikking.
Det var en overtakelse. David Galoob ble kastet ut.
Mannen selskapet var kalt opp etter ble sparket ut, sammen med WCW-lisensen.
Men David Galoob var ikke den eneste som dro.
Jeg støttet David, og det var kjent at jeg støttet ham,
så de kunne ikke beholde meg.
David dro i juli, jeg dro i september. Saul fulgte i oktober eller november.
Sånt skjer.
Ted Turners WCW hadde plutselig ingen lekeserie,
og det måtte svi.
Men hos Hasbro gikk det ikke så mye bedre med WWF-serien deres.
-Salget hadde gått ned. -Men ikke på en god måte.
WWF gikk i popularitetsbølger.
Veldig drevet av hvem de største personlighetene deres var.
Og du kan ikke alltid opprettholde fantastiske karakterer
som Hulken og Andre the Giant og Macho Man og sånne folk.
Serien og seertallene begynte å gå litt nedover.
Det gikk til et punkt der det ikke var gjennomførbart å fornye lisensen.
Og for første gang på ti år
sto Vince og WWF også uten en lekeserie.
Men de hadde heller ikke Hulk Hogan,
som hadde valgt å henge tørkleet sitt hos, hvem andre enn, WCW.
Og hva skjedde med den regelen?
-Man stjeler ikke. -Vel, det gjør man, viser det seg.
-Hulk Hogan er her! -Hulk Hogan er her!
Og dit Hulksteren drar, drar også lekene.
Men da Galoob dumpet WCW-lisensen, gjett hvem som plukket den opp?
Jewish Lightning.
Det virket kanskje som om Galoob-grapplerne var ute for godt
etter å ha blitt sparket av sitt eget selskap.
Men nei!
Fri fra aksjonærene, opprettet David, Saul og Robby et nytt selskap,
The Original San Francisco Toymakers.
Vi var gode venner og vi visste hvordan vi skulle lykkes sammen.
Men i motsetning til Galoob-lekene deres...
-Hundeleker. -...fikk de til disse.
Alle wrestlerne våre var artikulerte,
alle mulige å posere, mange hadde action-egenskaper.
Det var en del oppstyr rundt disse nye lekene.
De vibrerte.
Jeg tror ikke vi solgte så mange av dem.
-Men for det meste var vibbene gode. -Vi la ned mye tid i wrestlerne.
Og én bestemt lekeprodusent...
-Jewish Lightning. -...var lykkelig som en gris i gjørma.
Jeg skal ikke gi deg navnet på wrestleren som gjorde fra seg i senga mi.
Det var en svær en og.
Dette er innvielseshistorien hans. De raserte rommet hans den kvelden.
-Hvem ville gjort noe sånt? -Jeg kan gi deg et hint.
"Du må be dine bønner, ta vitaminene dine..."
Kjenn kraften av Hulkamania.
Ja.
Og det verste av alt
var at Robby var stolt av at han var med i brorskapet.
Jeg hadde drømt om å være en av gutta siden jeg var liten.
Det var derfor det var greit for meg.
-Samtidig, hos WWF... -Jeg heter Vince McMahon.
Vince McMahon og hans vellykkede Monday Night RAW-liveshow
manglet en lekeserie og Hulk Hogan,
mens Ted Turner og WCW
hadde grundig forkastet de gamle, hemmelige reglene.
-Man stjeler ikke. -Ja, de ja.
Ikke bare tok han Hulk Hogan og "Macho Man" Randy Savage...
Ikke bare lokket han bort Lex Luger,
han stjal til og med kommentatoren fra Vince,
den legendariske manageren Bobby "The Brain" Heenan.
-Vil du ha mer? -Nei.
-Det er nok, sant? -For Ted, nei.
Vince McMahon måtte gå mot fienden
som var rikere enn ham, og det forandret alt.
Kanskje ikke alt, men det forandret definitivt mandagskveldene.
...action som er virkelig rå?
Vince og WWF hadde dominert i årevis.
hver mandag kveld klokken 21.00.
-Det var et liveshow. Uredigert. -Det er større. Og bedre enn noensinne.
Usensurert. Alt kan skje.
Men i 1995 skjedde alt.
WCW annonserte...
WCW Monday Nitro sendes på
Turner Network Television hver mandag kveld, 21.00.
-Når? -Mandag kveld, 21.00.
-Men hva med... -Mandag kveld klokken 21.00.
Jøye meg.
Nitro var en braksuksess.
RAW er krig.
Og slik begynte en slags gjenopplivning,
og starten på en ny gullalder for wrestling.
WWF mot WCW.
Milliardær mot milliardær.
Sendetid mot sendetid. Lekeserie mot...
Hva skjer der?
Hasbrofigurene forsvant fullstendig.
WWF hadde ikke hatt leker på over et år.
Vi trengte wrestling-figurer, ikke sant?
Selvfølgelig. Innen 1996 trengte de nye ansiktene
i WWFs nyeste superstjerner desperat leker,
så gjett hvem som kravlet fra under en stein.
Han her. Etter å ha forlatt LJN og lekeindustrien,
lurte Jacks gamle venn Murray på om han burde...
Komme tilbake til lekeindustrien.
Vi trykket Vinces hånd, og det var starten på JAKKS Pacific.
-Som nå lagde... -De offisielle WWF action-figurene.
-Klar til å knuse noens bein? -Selvfølgelig.
-Det visste jeg at du var. -Men...
De var helt og holdent søppel.
Få den dritten ut av ringen min.
Leddene var på alle underlige steder. De var nesten som marionettedukker.
Jeg vil bli en ekte leke.
Dette ville fikses. Bare ikke...
Fordi Stone Cold sa det.
Men på grunn av 90-tallets datateknologi.
Så, historien om figurer, det jeg tror du vil se om du ser tilbake
at de fortsetter å gjøre fremskritt mot det autentiske.
Ved å bruke mange høyteknologiske dingser, inkludert denne 3D-scanneren
kan han reprodusere hvilken som helst karakter i miniatyr.
Og så da JAKKS Pacific lanserte sin neste lekeserie...
Så de endelig ut som dem.
De var ikke som karikaturer av hva de skulle være. Det var dem.
Teknologien var billig...
Rotorskalering var ekstremt kostnadseffektivt.
-...og nøyaktig. -Til og med de steinharde magemusklene.
Øyeblikket noen syntes de så litt oppblåste ut, ringte de inn.
Men usikkerhetene ga seg ikke med oppblåste wrestlere.
Med de tilspissende fiendtlighetene mellom WWF og WCW,
tyveri av talenter frem og tilbake, med stikk mot hverandre på TV...
Alt jeg har å si om Ted er at han er en drittsekk.
WWF slet for første gang i sin eksistens,
de søkte etter fast grunn. De trengte en måte å skille seg ut på.
-De trengte... -Eastern Championship Wrestling.
Også kjent som...
-Kom igjen! -ECW!
Det var de som hadde bordkamper.
-Stolkamper. -Herregud.
Det var de som hadde piggtråd.
Bare fullstendig kaos.
Ingen kom til å lage ECW-leker.
Men, Monday Night Warriors kom til å gjøre noen justeringer i stemningen sin.
Ved å bli brautende. Ved å bli ekte. Ved å bli autentisk og rå.
-Takket være... -ECW!
-...hadde nå WWF... -Tøffingtidsalderen.
-Og WCW hadde... -Fortsett å gå i svart.
Og tøffingen Hulk Hogan.
Hver mann, kvinne og barn på jordens overflate
synes du er avskyelig, Hulk Hogan.
-Fansen din kan dra seg vekk, bror. -Men fansen stakk ikke.
Fansen elsket det.
Sug på den!
Og mange barn kom i trøbbel
for å gå på skolen og ba lærerne om å suge på den.
Gjennom slutten av 90-tallet, til tross for krigen, vant alle,
JAKKS Pacific med WWF og The Original San Francisco Toymakers.
Ja.
Og WCW-lekene deres.
Men for disse underdogsene som gjorde det stort i 1998,
-vel, det var da... -*******.
...virkelig traff lakenene.
-Det var en svær en og. -Jeg ble oppringt fra en ny lisensagent,
"Du vet, Saully-Wally, dere får ikke WCW neste år."
Jeg sa "hvorfor ikke, Al? Vi har gjort en god jobb."
Han sa "vil dere betale fem millioner dollar?"
Jeg sa "du vet vi ikke har fem millioner dollar."
Han sa "derfor får dere ikke lisensen."
-The Original San Francisco Toymakers var overbydd
av superhelt-actionfigurprodusenten Toy Biz.
DAMON NEE TIDLIGERE VP, PRODUKTUTVIKLING, TOY BIZ
og lisensen for WCW havnet på pulten vår,
og vi endte opp med å legge inn et bud
-og fikk lisensen. -Bare prøv å overgå oss.
Toy Biz satte i gang, og snart var det disse WCW-lekene barna lekte med.
Joda, det skadet oss.
Og da det kom til David, Robby og Saul...
Jeg forsto det. Vi hadde ikke klart å følge opp Toy Biz' garantier
og royalty-avtale og alt. De var bare så mye større enn oss.
Lekeprodusentene trakk seg tilbake til et lekeløst tomrom og lurte på...
Hei, vent litt.
-Er det lyn jeg ser? -Jewish Lightning.
Selvfølgelig visste Robby at det var en annen
liten wrestling-organisasjon basert i Philadelphia.
Eastern Championship Wrestling.
Ellers kjent som...
ECW!
-Vent litt. Men de er gærne. -Ja.
-Så dere vil lage leker av dette? -Ja.
Jeg tror ikke så mange var interesserte.
Men nå når vi var offisielle wrestling-groupier,
kunne vi ikke ikke ha en wrestling-serie.
Så i 1999 hadde vi...
Wrestlingfigurer og ring solgt separat.
Vær ekstrem!
Det var en flott serie.
Du hadde stoler, du hadde bord, du hadde krykker, hva som helst.
-Og ikke glem... -Piggtråd-balltre
-med en av figurene. -De var fantastiske.
Jeg tror vi solgte seks millioner figurer det første året, som var mye.
Ved årtusenskiftet var wrestling-leker bedre dekket enn piggtråd på et balltre.
Med tre wrestling-ligaer og tre lekeserier,
var krigen endelig over?
Og alle kunne bare nyte sin favoritt-wrestling-leke i fred.
-Ikke pokker. -Nei.
-Som i en faktisk wrestling-kamp...
Du lurte alltid på hvem som kunne vinne.
Vel, i 2001 fant vi det ut én gang for alle.
I kveld er Monday Night Wars over...
...og seierherren var Vincent K. McMahon.
Det var kanskje Vinces nyanserte forhandlingsegenskaper som dro det i land.
Fordi du må gripe konkurransen i halsen, som jeg gjorde med WCW.
Men for Ted Turner hadde en større byrde rundt halsen
da AOL kjøpte Time Warner i 2001.
WCW blødde allerede penger.
Året før, i 2000, tapte WCW 60 millioner dollar.
Så mye tapte de.
Og ironisk nok var det Teds avfeielse av de gamle reglene...
Man stjeler ikke.
Ja, de ja, som var hans ende.
Med de store navnene de hadde stjålet fra WWF,
sløste de bort mye penger.
Og AOL-sjefene var ikke glade for det som hadde skjedd.
WWF KJØPER RIVALEN WCW
hadde Teds Night Nitro gått fra å være verdens største wrestling-show
til å gå til Vince McMahon for ynkelige...
Fire millioner dollar.
Det er helt vilt.
Det må ha gjort Vince og fansen hans veldig glade.
Jeg eier WCW.
Og dere skal respektere meg.
Vel, Vinces forhold til fansen sin var komplisert.
-Og medToy Biz og WCW-figurene... -Kontrakten vår gikk ut.
Der fyker Toy Biz.
Du må forstå hva det betyr å være konkurrent.
Godt poeng. Hva med den andre wrestling-ligaen?
-Eastern Championship Wrestling. -Ja, den.
ECW!
Og vet du hva Mr. Halsklemmer gjorde så?
-Klem livet ut av konkurrenten din. -Nettopp.
WWF klarte å slå ECW ut av løpet og så kjøpte de dem opp.
Hver eneste én av dere vil begraves.
Å nei. Du mener ikke...
Vi ga fra oss lisensen.
Der forsvant all Original San Francisco Toymakers.
Og endelig lettet stormen.
Det var et brukbart løp.
For fremtiden for wrestling-leker betyr det...
Alt bare går til Jack.
Uten noen halsklemming i det hele tatt.
Jack Friedman og JAKKS Pacific hadde slått konkurrentene.
Vince rerlanserte det som WWE,
KOM DERE TIL H UT W
og JAKKS Pacific begynte å lage alle wrestlerne fra tv-skjermen
-bare fordi de kunne. -Hatten av for JAKKS
for de leverte til mange av de mest hardcore fansene
da det ikke var noe annet på markedet
ga de oss det vi begjærte, det vi desperat krevde.
Hva med vår kjære brautende Bruiser Brody, jepp
og Gorilla Monsoon som wrestler, og senere som melder.
Selv berømte komiker-som-ble-wrestler Andy Kauffman fikk en figur.
-De lagde alle. -Ikke si at du er Gobbledy Gooker?
Bortsett fra Gobbledy Gooker. Vel, ikke ennå.
Vi hadde noen kjempekorte runder. Faktisk lagde vi noen ansatt-varianter.
Vi lagde Ric Flair, én av 20.
Og det drev samlerne til vanvidd da de kom ut.
I dag vil den nok gå for fem eller seks tusen dollar.
Den har bergkrystaller, den har...
Den har til og med åpning bak så du kan se hvor detaljert kappen er.
Dette er noe av det fineste i samlingen min.
Når vi snakker om korte runder, du vil ikke tro dette. Men...
På midten av 2000-tallet, endte WWE opp med å saksøke JAKKS Pacific.
For hva da? Det var vel ikke Gobbledy Gooker-greia?
Det var en ansatt fra WWE,
og det var de som jobbet... Et selskap som jobbet med JAKKS...
Vet du hva? Det viktigste er...
Dette forsuret forholdet vårt.
Så, akkurat som Marty Jannetty og Shawn Michaels,
kastet Vince JAKKS ut av vinduet og så etter et nytt lekeselskap.
Alle i figur-fellesskapet var bekymret
fordi JAKKS gjorde en så god jobb med serien.
Vent. Ser jeg lyn?
Nei.
Nei. Kanskje det er tiaraer.
-Vent litt. -Dette er en mannesport.
Ikke nå lenger, Ric Flair.
Da Mattel lanserte et nydelig og populært utvalg av gutta...
Noe av det beste med Mattel er at de inkluderte kvinnelige wrestlere.
Det var interessant.
Fansen tror de ikke har noe de skulle sagt, men det har de.
På grunn av kvinnerevolusjonen som skjedde i WWE,
begynte de å inkorporere mange flere kvinnelige wrestlere i seriene sine.
De utvidet den også til å nærmest bli en Barbie-serie av...
Figurserie også. De har skalerte figurer på 30 centimeter og 15 centimeter.
Snakker om skalaer...
Noe av det mest irriterende med JAKKS-serien
var at de ikke var skalerte.
Mattel sa at alt skulle være i skala.
Om han her var litt høyere i virkeligheten,
-ville figuren hans være litt høyere. -Det var et lurt trekk.
Bare det ga dem stor kredibilitet hos samlerne.
Utover det stjal de bare manuset mitt.
Bam.
La oss være ærlige.
Det har vært mange manuser,
og mange leker og mange lekeselskaper.
Det er vilt hvordan etter alle disse årene, de gikk gjennom så mange
variasjoner og selskaper og de er fortsatt i gang.
Vel, i mer enn tre tiår,
har den rene underholdningsverdien i profesjonell wrestling
satt en rakett i det amerikanske sinn.
Det er definitivt god mot ond, og det er ikke noe lignende i verden.
Ingenting kan sammenlignes med de fysiske ferdighetene,
den kunstneriske dyktigheten og den utrolige styrken
disse mektige mennene utmerket seg med hver mandag kveld. Og lengre.
Men det er mennene som forvandlet disse Adonisene til soveroms-Behemother
vi må takke.
Fordi jeg...
Jeg hadde gått etter det så lenge.
Du vet...
...bare i Amerika.
Sant? Jeg levde den amerikanske drømmen.
Det er vanskelig å ikke sammenligne historien til wrestling-leker
til det som skjer i ringen.
Du lurte alltid på hvem som vant.
Vridninger, vendinger og reverseringer.
Ville vi hevne oss på Jack? Selvfølgelig.
-Vinnere... -Hundeleker.
-...og tapere. -Kontrakten gikk ut.
De sa "pokker ta dette," og lukket dørene våre.
De har vært opp mot tauene.
Og de var bare så mye større enn oss.
Selvfølgelig skadet det oss.
Du har sparken.
-De snille og slemme. -Det var en svær en og.
De har gjort feil.
De er forbanna svære. De... "Å nei."
Og de tok hjem beltene.
De tjente, på topp, godt over 300 millioner dollar.
Som var mye.
Med millioner av mennesker verden rundt som lekte med, kan vi si.
De var veldig morsomme leker.
Fordi selv om wrestling er skuespill,
var det disse lekene ga barna veldig ekte.
Er wrestling skuespill?
Lekene vi vokste opp med
Serien om leker vi alle kjenner til
Plastkreasjoner Lagd for generasjoner
Og vi kan fortsatt ikke gi slipp
Små utformede figurer De ga oss store drømmer
Vi går tilbake i tid Og bak scenen
Det er lekene vi vokste opp med Lekene vi vokste opp med
Lekene vi vokste opp med er her
Tekst: Elisabeth Nonstad