Toby Fleishman heräsi eräänä aamuna kaupungista,
jossa hän oli elänyt koko aikuisikänsä
ja joka oli yhtäkkiä jotenkin
täynnä naisia, jotka halusivat häntä.
Ei vain mitä tahansa naisia.
Naisia, jotka toteuttivat itseään, olivat itsenäisiä
ja tiesivät, mitä halusivat.
Naisia, jotka vaikuttivat kilteiltä.
Naisia, jotka vaikuttivat motivoituneilta ja vapailta.
Mutta myös niitä, jotka vain lähettivät kuvan stringeistä.
Tai heidän sivutissistään. Tai heidän alatissistään.
Tai vain tavallisesta tissistään.
Se oli enemmän kuin juuri eronnut mies kesti
15 vuoden avioliiton jälkeen.
Kaikkea tätäkö nuoruuden torjutuksi tulemisen jälkeen?
Kaikkea tätäkö, kun on panostanut yhteen naiseen?
Kuka olisi voinut ennustaa tämän?
Kuka olisi voinut ennustaa, että hänessä on vielä sellaista elämää?
Mutta ne naiset eivät olleet esineitä Tobylle.
He olivat hänen mentorejaan. He olivat hänen sankareitaan.
He opettivat hänelle, kuinka elää nyt, kun hän yhtäkkiä
ei enää asunutkaan Rachelin kanssa.
Joka aamu hän heräsi ylivoimaiseen paniikin tunteeseen
uudessa asunnossaan.
Missä hän oli? Missä Rachel oli? Missä hänen kotinsa oli?
"Jotain on vialla", hän ajatteli. "Olen pulassa."
Sillä Rachel ei ollut enää sängyssä hänen kanssaan.
Hän ei enää valittanut päivästään.
Minun on siivottava se sotku
lounaalla, johon minulla ei ole aikaa.
Hän ei enää tullut kotiin kuntosalilta
vähemmän huonolla tuulella kuin tavallisesti.
Se oli katastrofi. Se oli täysi katastrofi.
Ehkä se onnistuu. En tiedä.
Tulen myöhään kotiin, joten se resepti pitää noutaa.
Hän ei enää laittanut paksua kerrosta
mustaa silmänrajausta yläluomelleen
tähystysrobotin tarkkuudella.
Ovatko lapset jo valmiina?
Mutta tänä aamuna Rachel ei myöskään ollut
paljon mukavammassa kodissa, joka oli nyt vain hänen.
Siitä joogajutusta avautui paikka.
Yritin päästä pohjoiseen, Evergladeen.
Lapset ovat siis kanssasi, tiedoksi siis.
Tiedoksi? Tiedoksi, että toin lapset päivän etuajassa?
Mitä oikein ajattelit?
Sanoinhan, että paikka aukesi.
Ne eivät ole ruokaostoksia. He ovat lapsia.
Entä jos en olisi katsonut puhelintani?
Entä jos minut olisi kutsuttu sairaalaan keskellä yötä?
No, niin ei tapahtunut. Hyvä uutinen.
Minulla on menoa illaksi.
Heidän pitäisi tulla vasta huomenna.
Se on vain yksi yö. Soita Monalle.
Haluan olla heidän kanssaan, kun on vuoroni.
En halua jättää heitä lapsenvahdille.
Kuten sinä teet.
En uskonut, että voisit sanoa mitään paskempaa kuin sanoit eilen.
Olisit ollut näin aggressiivinen urallasi.
Oikein kiva. Erittäin kypsää.
He jatkoivat sitä hetken.
Samalla Toby yritti muistaa,
mitä niin kamalaa hän oli sanonut eilisiltana.
Mutta hän ei muistanut.
En voi uskoa, että tekisit niin.
Herätit heidät noin.
Minun täytyy saada happea ennen heitä.
Tietenkin, sinun happesi, unohdin.
Kuukausi on ollut vaikea.
Tarvitsen vain vähän omaa aikaa.
Kaikki aikasi on sinun aikaasi, Rachel.
Näinä päivinä hän sanoi Rachelin nimen vain lauseiden lopussa.
Hyvä on, minun täytyy mennä.
Olen nyt myöhässä.
Ihan sama, koska hänen erektionsa oli poissa.
No niin, tulkaa, kaverit. Mennään.
Väsyttää kauheasti.
Olen innoissani, koska sain teidät päivän etuajassa.
Ja tässä on äitisi jättämiä vaatteita.
Kas näin.
Nämä ovat Hamptonsiin. Nämä eivät ole leiriä varten.
Kaikessa, mitä Hannah sanoi, oli piilomerkitys: "Helvetin idiootti."
Halusin Corn Chexiä, en hiutaleita.
Helvetin idiootti.
Okei.
Hannah, nämä maissihiutaleet ovat hyviä.
Maista niitä.
Okei. Selvä.
Kiitos, kamu.
Ei, meidän täytyy mennä.
Tulkaa.
Kaikista tavoista, joilla Toby paheksui Rachelia sinä aamuna,
pahin oli yllättävä vierailu pelon luolaan,
myöhäiskapitalistisen yhteiskunnan keskittymään, 92nd Streetin Y:hyn.
Unohda, mitä tiedät NMKY:istä,
tämä paikka naurettavine vanhempineen
ja päiväkotineen, johon lapset piti laittaa
odotuslistalle hedelmöitymisen yhteydessä,
oli yhtä Upper East Side - tartunnan saanut,
kuin mikä tahansa muu, mikä oli kosketuksissa sen kanssa.
Selvä, hei, Hannah.
Toby, hei! Kiva nähdä sinut täällä.
- Hei. - Missä Rachel on?
- Töissäkö kuten aina? - Joo.
Toimisto ei kai pyöritä itseään.
Hän sanoo aina samaa.
Rachel on teatteriagentti, joka tunnetaan
Alejandra Lopezin, Presidentrixin! luojan, löytäjänä.
Se oli niin nerokas,
että se sai New Yorkin teatteripiireihin liikettä
ja mullisti koko Broadwayn.
Presidentrix! oli kaikkialla.
Oli parodioita.
- Olet vain vaimo! - Olen vain...
Olen vain jotain.
Ei suosionosoituksia.
Ja voi pojat, siitä tehtiin tavaraa.
VAIN VAIMO!
- Pidä huolta itsestäsi. - Kiitos.
Paidassa oli ruma sana.
Älä sitä mieti.
Nähdään myöhemmin, Solly.
Haetko meidät? Eikö Mona?
Haen, minä teen kaiken.
Toby!
Oli tarkoitus ottaa yhteyttä.
Miten sinä jaksat? Miten lapset pärjäävät?
Ei meillä ole hätää.
Onhan se muutos.
Olen odottanut törmääväni sinuun
kertoakseni jotain, minkä toivon, että tiedät jo.
Emme lähde elämästäsi.
Emme mene minnekään.
Olemme sinunkin ystäviäsi.
Häntä ei lakannut järkyttämästä,
että Rachel välitti tästä ihmisestä.
Itsesuojelutoimenpiteenä
Toby ajatteli yhden yön juttuaan fysioterapeutin kanssa.
Hän ei muistanut naisen nimeä.
Jamie? Jasmine? Jill?
Oliko tilanne vaikea kauankin?
Oli... Tai siis ei.
Se ei ollut hetken mielijohde tai mitään sellaista,
jos sitä kysyt.
Mutta Cyndi halusi tietoja.
Nykyään kaikki halusivat.
Oliko sinulla treffit?
Riitelittekö te siinä vanhempainkokouksessa?
Mutta te näytitte niin onnellisilta kevätjuhlissa.
Kysymykset eivät koskeneet Fleishmaneita,
vaan henkilön omaa avioliittoa.
Riitelemmekö me liikaa?
Ovatko riitamme liian julmia? Onko meillä tarpeeksi seksiä?
Olemmeko liian onnettomia?
Kuinka onneton on liian onneton?
Jenny!
Fysioterapeutin nimi oli Jenny!
Tytöt ovat selvästikin yhä ystäviä.
Voit luottaa meihin, ettei se asia muutu.
Anteeksi.
Olemme tukenasi.
"Toivon, että näemme tänä iltana."
Anteeksi, tämä on työtä.
Minulla on koepala.
Oletko yhä sairaalassa?
Ihmiset sairastuvat edelleen.
Kysyntä ja tarjonta.
- Niin. - Joka tapauksessa
oli mukava nähdä sinua.
Mennään syömään lasten kanssa.
Meillä oli niin hauskaa viime kerralla.
Vai oliko?
Se on 40 vuotta vanhaa. Roomalaiset munkit tekevät sitä.
Kahdeksan laatikollista vuodessa.
Se maistuu.
- Haluan mukaan. - Minulla on kontakti.
- En voi paljastaa sitä. -Älä viitsi, äijä.
Aina samat ihmiset.
Rachelin äitiystäviä, joiden aviomiehet
olivat krooninen sairaus, joka Tobyn oli hoidettava.
Yksi oli Todd Leffer, joka oli salkunhoitajana
ahdistuneessa velkarahastossa
ja jolla oli kuva itsestään
kuolleen kirahvin ja Trumpin elävän pojan vieressä.
Oli Rich Hertz, joka oli nimensä mukaan rikas -
ja jonka isä oli tienannut omaisuutensa 80-luvulla
ostamalla henkivakuutuksia
ihmisille, joilla oli AIDS.
Ja sitten oli kotiinpaluujuhlien alfakuningas,
Sam Rothberg, varapuheenjohtaja lääkeyhtiössä,
josta tuli tunnettu tuputettuaan Vicodinia
jokaiselle maan kotiäidille.
Paitsi omalle vaimolleen,
joka oli jo ihastunut Xanaxiin.
Miten maksabisnes sujuu?
Ihmiset sairastuvat yhä, joten...
Kysyn sinulta jotain, Toby.
Jos lapsesi sanoisivat, että he haluavat lääketieteelliselle alalle,
mitä sanoisit?
Et ymmärrä.
Se oli loukkaus. Hän loukkasi minua.
Tyyppi ansaitsi rahansa ostamalla
asuntolainoja osavaltioista, joissa on nopeutettu häätölaki,
jotta he voivat potkia asukkaat ulos,
ja hän kysyy minulta, johtaisinko lapseni häpeälliseen elämääni.
No, johtaisitko?
Rouva Fields, hei.
Tässä on tohtori Fleishman. Onko nyt hyvä aika?
Erikoistumisjaksonsa loppuun mennessä
lääketiede oli mullistunut niin,
että yhtäkkiä edes erikoislääkäri
Manhattanin huippusairaalassa ei ansainnut tarpeeksi tarjotakseen
Rachelille elämäntapaa, johon tämä niin kovasti
halusi tottua.
Rachel ei ymmärtänyt, että hänen työnsä oli palkkio itsessään
ja mukavuudessaan.
Etenkin ensimmäisinä viikkoina hänen avioeronsa jälkeen.
Clay, mikä on yleisin verisuonikasvain?
Hepatosellulaarinen karsinooma.
Se olisi oikein, jos hepatosellulaarinen karsinooma
koskisi verisuonia tai olisi yleisin ylipäätään.
Se on hemangiooma.
Olen pahoillani, Clay, minä...
Kuulkaa, kaverit.
En tiedä, onko tämä sopivaa,
mutta sanon sen silti.
Olen eroamassa.
Ei ole tarkoitus olla paskiainen.
Ja jos olen, antakaa anteeksi.
- Oletko kunnossa? - Olen kunnossa.
Mitä teet nyt?
Kävimme psykologilla selvittämässä, että lapset ovat kunnossa.
Muutin äskettäin uuteen paikkaan.
Hienoa, mutta oletko jo sovelluksissa?
Mitä?
Tästä tulee hauskaa.
Minulla oli JDate-tili... Onko ihmisillä JDate-tilejä?
Tämä on eri asia.
Ei se niin erilaista ole. Se on yhä pelottavaa.
Sinä käytät niitä silti.
Niin käytän.
Niitä on pari.
Mikä tämä on? Mitä minä katson?
Tuo on hänen majakkansa.
Hänen majakkansa?
Se on osoittaa henkilön valmiutta.
- Hänen valmiuttaan? - Onko hän käytettävissä.
- Okei. - Ja kiimainen.
Käytätkö sinäkin näitä?
Näetkö, mitä tarkoitan?
Okei. Kiitos. Mietin tätä myöhemmin.
- Meillä on potilaita. - Aivan.
Henget eivät pelasta itseään.
Vie minut leikkaussaliin.
Leikit Jumalaa.
Kukaan ei kuole tänä iltana.
Ei minun vahtivuorollani.
Hän katseli sovelluksia passiivisesti viikon tai kaksi
osallistumatta lainkaan... Nähdään maanantaina.
...ennen erästä viikonloppua.
Rachel oli vienyt lapset Hamptonsiin.
Se oli hänen ensimmäinen viikonloppunsa ilman heitä.
Hän kaipasi heitä niin paljon, että uskoi kuolevansa.
TÄYTÄ PROFIILISI, RAKASTAJA!
Sovellus kysyi häneltä:
"Mikä on lempielokuvasi?"
MIEHUUSKOE
Oikeasti se oli Twister.
Sovellus kysyi häneltä:
"Kuinka haluat viettää sateisen lauantain?"
"Ratkoen ristisanatehtäviä."
Katsoen pornoa ja masturboiden.
"Lempiruoka?"
Caesarsalaatti. Katkaravuilla.
Höyrytettyä kanaa ja vihanneksia, ilman kastiketta.
"Mikä on aurinko-, kuu- ja nouseva merkkisi?"
Mikä on nouseva merkki?
Ehkä hän oli yrittänyt parannella joitakin vastauksia,
mutta hän oli ollut rehellinen tärkeistä asioista.
Ja sitten se kysyi: "Kuinka sinkku olet?"
Olen eronnut.
Se oli totta.
Sovellus tarvitsi kuvan.
VALMIINA?
ANNA LUOTTOKORTTITIETOSI
OLETKO TODELLA VALMIS?
VIESTIT MILA: HEI!
- Heippa. - Hei.
- Hei! - Hei. Mitä kuuluu?
- Kieli-emoji. - Olet söpö.
- Oletko lääkäri? - Hieno juttu.
- Vampyyri-emoji. - Missä asut?
- Brooklynissa.
Queensissa.
Lääkärinä sairaalassa vai englannin kielen tohtori?
Missä maksa onkaan?
Jos olet paskiainen...
Olen kokenut sen jo.
Ja ei kiitos.
Minäkin vartuin Los Angelesissa.
Hän menetti siinä kokonaisen lauantain.
Tein sosiaalityötä, ja kaipaan sitä koko ajan.
Olen juonut liikaa.
Sitten viikonlopun.
Rentoudun viinin kera.
Pidän vanhemmista miehistä.
Muistutat jotakuta.
- Isoisä-emoji. - Olet seksikäs.
"Vihaa suusta puhkuva" -emoji...
Sinun on ymmärrettävä, ettei Toby ollut kovin
haluttua tavaraa nuoruudessaan.
Olet niin komea.
Missä olet ollut koko ikäni?
Sambaa iltapuvussa -emoji.
Maitolasi-emoji.
Tarpeeksi minusta. Entä sinä?
Isänikin oli lääkäri.
Violetti paholainen -emoji.
Sunnuntai-iltaan mennessä hänen poskiinsa sattui hänen hymyiltyään niin paljon
ja hänen kätensä olivat kipeät toistuvan liikkeen takia.
Näenkö nuo söpöt kasvot pian?
Mutta toisaalta hän tajusi yhtäkkiä,
että tämä oli totta.
Maapallolla ei olla paikoillaan.
Liikevoima on aina käytettävissä nostaakseen pois surusta
ja kutsuakseen takaisin elävien kirjoihin.
"Näenkö sinut? Kysymysmerkki, kysymysmerkki.
"Älä jätä minua roikkumaan, söpöliini."
"Anteeksi. Kyllä. Odotan sitä innolla."
Voi hitto.
Joanie, hei.
Joo, olen tulossa ylös.
Katsokaa tuota.
Se on kuin uusi.
Ei arpia. Ihan kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Maksaa on pakko rakastaa.
Mikä olisi elämää vahvistavampi elin?
Katsokaa sitä nyt.
Katsokaa, mistä se voi toipua.
Kaikkien pitäisi olla kuin maksa.
Maksat ovat ailahtelevaisia.
Maksa on ainutlaatuinen tavalla, jolla se paranee.
Se antaa anteeksi.
Se ymmärtää, että kestää, ennen kuin elämän saa raiteilleen.
Eikä se vain anna anteeksi.
Se käytännöllisesti unohtaa.
Avioliitonsa pimeimpinä päivinä
Toby hoiti sairaalabisnestään.
Silmäkulmastaan hän näki aina maksan
kuiskaamassa, että jonain päivänä vahingoista
ei näkyisi merkkiäkään, että hänkin uusiutuisi.
Toby, meillä on uusi potilas teho-osastolta.
Hienoa. Mennään.
Olen maksaspesialisti.
Vaimollasi on keltaisuutta.
Aivan. Selvä.
Haluatko kertoa, mitä tapahtui?
Hän sammalsi vähän ja puhui sekavia.
Hän oli kömpelömpi kuin tavallisesti.
Sanoin, että meidän pitäisi mennä lääkäriin.
Sitten nousimme autoon, ja matkalla
hän pyörtyi.
Ehkä hän nukkuu?
Otamme siitä selvää. Hän on hyvissä käsissä nyt.
Hoitaja Ortiz vie sinut perheiden odotushuoneeseen.
Tutkimme vaimosi ja selvitämme, mitä on tekeillä.
Mitä täällä tapahtuu?
Se on maksakirroosi.
- Selvä. - Hänellä jäi putki päälle.
Luultavasti juonnut salaa vuosia.
Vaikutat melko varmalta siitä. Joanie?
- Mies sanoi, että hän oli sammalsi. - Mitä hän oikeastaan sanoi?
Hän sanoi, että nainen oli kömpelö ja sammalsi.
- Hän on juoppo. - Phillip!
Anteeksi. Alkoholisti.
Alkoholismista kärsivä henkilö.
Alkoholistiamerikkalainen.
Hyvä on. Kuulkaa, aviomies
sanoi, että hän oli kömpelömpi kuin tavallisesti.
Tämä on siis jatkunut pidempään kuin vain viime viikon.
Mitä muuta?
Syökö hän masennuslääkettä?
Hän sai Zoloftia kuukausi sitten.
Mistä tiesit sen?
- Hankkikaa sisätautilääkäri puhelimeen. - Selvä.
Määräsit Zoloftia kuukausi sitten.
Hän sanoi olevansa alakuloinen.
Eivätkö maksa-arvot olleet koholla?
En tarkistanut maksa-arvoja.
Et tarkistanut. Okei, ASAT-arvo on 145,
ALAT 103 ja bilirubiini 14.
Hän on enkefalopatinen ja koagulopaattinen.
Hänen kokonaiskolesterolinsa on 98.
Maksan vajaatoiminta. Keltainen kuin tipu.
Klinikkani on täynnä 40-vuotiaita naisia,
jotka masentuvat ja juovat liikaa lounaalla.
Niinkö? Kiva juttu.
Menen hoitamaan potilastasi.
Anteeksi. Noin ei pitäisi tehdä.
Juttu on näin.
Naisen lääkäri olisi voinut auttaa.
Hänellä ei olisi neurologisia oireita ja maksan vajaatoimintaa.
Vakuutus maksaa vain 15 minuuttia.
Teidän on silti kuunneltava.
Se aika on nieltävä tappiona.
Täytyy esittää kysymyksiä ja välittää.
Mitä tohtori Osler sanoi?
Muistatko?
Kuuntele potilasta.
Hän kertoo diagnoosinsa.
Aloittakaa vain.
Katsokaa tarkemmin.
Hyvänen aika.
Potilaalla on kuparirengas iiriksen ympärillä.
Se on Wilsonin tauti.
Olen nähnyt sen vain kerran aiemmin.
Näettekö tuon?
Se on niin kaunis.
Niinpä.
Mitä hengenvaarallisiin sairauksiin tulee, se on kaunis.
Hänen kehonsa ei käsittele kuparia.
Yleensä se ilmenee kömpelyytenä.
Tarvitaan vain ryyppäysilta, jotta tämä tapahtuu.
Hän meni viime viikonloppuna Vegasiin ystäviensä kanssa
polttareihin.
Se on todella hyvä tietää.
Tohtori Clifton ottaa ylös lisää tietoja.
- Sopiiko? - Entä mitä minä teen?
Ota muutama päivä vapaata.
Soita perheellesi ja ystävillesi,
jotta he voivat auttaa lasten kanssa.
Kerromme sinulle, kun tiedämme jotain.
Pärjäile.
- Kiitti. - Joo.
Eikö siis koskaan?
Olen keski-ikäinen kotiäiti.
- Minut on kesytetty. - Olet legenda.
Ei pilveä. Eikö edes savukkeita?
- Savukkeita? - Hei.
Oletko hullu?
Mitä muut äidit sanoisivat minusta?
Olisin hylkiö.
Tajuatko, että Libby vetää enää keuhkoihinsa vain
- New Jerseyn saasteita? - Kyllä. Hän aikuistui.
- Kannatan sitä. - Kiitos.
Tunsin kaverin, joka asui kirjaimellisesti luolan alla.
Ei sen sisällä, sen alla, Argentiinassa.
Hän kasvatti erästä ruoholajiketta,
jonka hän yhdisti johonkin uutteeseen,
jotta on pilvessä, muttei tiedä olevansa pilvessä.
Anteeksi. Mitä se tarkoittaa?
Mutta haluan tietää, olenko pilvessä.
- Olenko nyt pilvessä? - Olenko minä?
En. Olisin nälkäisempi, jos olisin pilvessä.
- En ole. - Selvä merkki.
- Oletteko valmiita? - Hetkinen.
Olen nälkäinen.
- Tonnikalavoileipä, kiitos. - Kiitos.
Odota. Anteeksi.
Amerikan lääkäriliitto suosittelee tonnikalan
syömistä korkeintaan kerran kuukaudessa.
Ne ihmiset ovat eläimiä.
Niin, tonnikalavoileipä maistuisi, kiitos.
Minä otan Lumberjackin.
Saanko myös lämpimän juustovoileivän oheen?
Lapsi.
Otan pinaattimunanvalkuaismunakkaan,
ei voita ja hyvin vähän öljyä.
Ranskalaisia vai paistinperunoita?
Ei kumpiakaan.
Eikä leipää, kiitos.
- Mahtavaa. - Selvä.
Kiitos.
Me kolme olimme alkaneet kokoontua säännöllisesti vuosien jälkeen
siitä lähtien, kun Toby soitti kertoakseen avioerosta.
Se on hullua, koska kun on avaruudessa,
riippumatta siitä, missä on,
tuntuu kuin olisi keskellä.
Oletko ajatellut, että ehkä sinusta
ei olisi pitänyt tulla lakimiestä?
Vain joka päivä.
Miten päiväsi meni?
Hyvin. Ei mitään erikoista.
Toby Fleishman?
Elizabeth Slater. Toby Fleishman.
Jestas.
Olen nyt Epstein, mutta hei.
- Hei? - Hei.
Soitan kertoakseni, että otan avioeron.
Teen tämän terapeutin neuvosta.
Olisi kuulemma parantavaa
tavoittaa ihmisiä, joita en ole nähnyt avioliittoni hajoamisen jälkeen.
Olin järkyttynyt.
Olen järkyttynyt.
Muutin juuri pois.
Minulla on lapset joka toinen viikonloppu
ja arkisin, kun hän on myöhässä töissä.
Meillä oli pitkään vaikeaa.
Kävimme pariterapeutin luona.
Hän sanoi, että meillä on kolme neljästä avioliiton
maailmanlopun ratsastajasta.
Mitä ne ovat?
Halveksunta taisi olla ensimmäinen.
Puolustus.
Ja sulkeutuminen... Tiedätkö mitä?
En edes muista neljättä.
Oliko se narttumaisuus?
Elizabeth. Ehkä.
Vihasin häntä.
Tarkoitan, minä... Saanko sanoa niin?
Tiedän, että sanoin niin juuri, mutta saanko sanoa niin?
Tiedän.
Siitä on aikaa, Elizabeth.
Kymmenen vuotta? Vai 12?
Siitä lähtien, kun et vaivautunut tulemaan häihini.
Eli 12 vuotta.
Olen pahoillani. Se oli niin vaikeaa.
Niin. Olisit voinut soittaa minulle.
Se oli painajaismaista.
Riitelimme julkisesti.
Olen todella pahoillani.
En pystynyt.
Olisit silti soittanut minulle.
Sovimme tapaavamme välittömästi,
ja otin lyhyen loman elämästäni
kotiäitinä New Jerseyssä tullakseni suurkaupunkiin.
- Hei. - Hei.
- Tule nyt. - Joo.
- Tule. - Halataan.
Pitäisikö hakea jotain syötävää?
Ei ole nälkä. Söin tiistaina.
- Pärjäätkö sinä? - Kyllä, olen kunnossa.
Okei.
En tiedä. Olen huolissani lapsista.
Vihaan viikonloppuja, kun he eivät ole luonani.
Minä sekoan, kun herään uudessa asunnossani.
Se on murju verrattuna palatsiin, josta muutin juuri pois.
- Toki. - Oikeasti.
Mutta...
Olen ohittanut vaikean vaiheen.
Ja luulen, että olen
oikeastaan päässyt mielenkiintoiseen vaiheeseen.
Katso tätä.
Mikä tuo on?
Se on kuin kiinnostuneiden seksikumppaneiden joukko,
joka käsittää ilmeisesti tämän kaupungin aluskerroksen.
Se saattoi olla täällä aina.
Toby Fleishman.
Jumankauta.
Voitko kuvitella kaikki ne vuodet,
kun en saanut edes katsekontaktia?
En voi uskoa, että elämä on tuonut sinut tähän.
Tuntuu, ettemme olisi olleet yhteydessä,
mutta saan lehden, ja etsin
joka kuukausi nimesi ja luin juttusi.
Aivan kuin äänesi olisi ollut korvissani, Lib.
Olen ylpeä sinusta.
En ole enää lehdessä.
En ole enää missään.
Tämä on...
Niin.
Ystävällämme Sethillä oli vähemmän kysymyksiä.
Äijä.
Maailma on nyt osterisi. Nuole sitä.
- Minä yritän... - Minulla on hyvä idea.
Mene asunnollesi, laita shortsit jalkaan.
- Miksi? - Menemme joogaan.
On lauantai-ilta.
On lauantai-iltapäivä. Luota minuun.
Mitä? En voi. Join juuri drinkin.
Käyn paikassa, jonka omistaa Bikramin kouluttama kaveri.
Hän perusti ryhmän, joka melkein sai
Intian poliittisen järjestelmän polvilleen.
- Oikeastiko? - Kyllä.
Ketkä käyvät joogassa?
- Tytöt. - Aivan.
Joogassa käyminen näyttää naiselle,
miten kehittynyt olet etkä tue
patriarkaattia, jota hän niin inhoaa ja pelkää.
On mentävä kotiin. Etkö sinä seurustele?
Teen tämän sinun takiasi, en minun.
Millainen onnistumisprosenttisi on?
Se on 60 prosenttia.
30 prosenttia. En pysy kärryillä.
Sen pitäisi olla sata prosenttia.
Sinun pitäisi vain onnistua juuri nyt.
Paras aikasi on nyt. Olet kultaa.
- Oletko nirso? - Laittaisin penikseni
nyt vaikka rekkalesboon, niin nirso olen.
Joten mikä on ongelma?
Ongelmako? En tiedä.
Pääsen pois avioliitosta,
jossa en saanut pissata seisaaltaan.
Minun pitää parantua.
Kaipasin sinua todella.
Mene laittamaan shortsit jalkaan.
Sitten Toby kutsui meidät luokseen,
kun lapset olivat Rachelilla eräänä viikonloppuna.
Me kolme yhdessä ensimmäistä kertaa 15 vuoteen.
Etkö halunnut downtowniin?
Lasteni ja työpaikkani läheisyyden vuoksi
olen kuin Upper East Siden vanki,
kunnes Haag päättää, että voin lähteä.
Tarvitset uudet kaihtimet.
Tiedän. Sekä leivänpaahtimen.
Rachelilla on hyvä leivänpaahdin.
No, julistan tämän paikan aivan ihastuttavaksi.
Rakastan tätä asuntoa.
Tulee mieleen Adamin ja minun ensimmäinen yhteinen asunto.
Niinkö?
Minulle tulee mieleen asuntolamme Israelissa.
- Olet ilkeä. - Viihdyn täällä.
Inhosin Rachelin valitsemaa paikkaa.
Oli korkeat katot.
Ovimiehet oli puettu kuin armeijassa.
Avioero on kuin sitä vanhaa Othello-peliä.
Aloitetaan avioliitosta kaikki levyt valkoisena, eikö niin?
Sitten on joitakin mustia levyjä matkan varrella.
Sitä taistelee, mutta lopulta nauraa,
eikä se haittaa, koska lauta on yhä lähes valkoinen.
Mutta sitten tapahtuu jotain, ja avioliitto hajoaa,
ja yhtäkkiä koko lauta on musta.
Niinkö Othelloa pelataan?
Pelin nimi pitäisi luultavasti vaihtaa.
Nyt jopa hyvät muistot ovat pimeyden sävyttämiä.
Ne ovat pilaantuneita, mätiä alusta asti.
Eivät kaikki.
Kyllä, kaikki.
Nyt sitä muistelee häämatkan riitaa,
erimielisyyttä lapsen nimestä,
ja yhtäkkiä ne eivät enää ole harmittomia riitoja.
Nyt ne enteilevät.
Kun menee naimisiin, ei ole mitään keinoa ymmärtää täysin,
mitä ikuisesti tarkoittaa.
Niinhän minä aina sanon.
Avioliitto on hölmöille.
Kuinka voi tietää, miltä tuntuu sitten,
kun on elänyt kolminkertaisesti ikäänsä nähden?
Kuinka vanha olit,
- kun menit naimisiin? - 26.
Kolmekymmentä.
Ovatko aivot lakanneet kasvamasta silloin?
Kasvavatko aivot?
Olin naurettava parikymppisenä. Kenet olisin nainut?
Minkälaisen päätöksen tai valinnan olisin tehnyt?
Sitä kasvaa aikuiseksi. Ja muuttuu.
Kuten Frendit.
Pidin Frendeistä, kun se alkoi.
Nyt alkumusiikki saa minut haluamaan tappaa itseni.
Sinun ei pitäisi katsella Frendejä.
Näen jatkuvasti ihmisten kasvavan ohi ihmisistä, joiden kanssa he olivat.
Nyt kaikki jätkät töissä
ovat surkeita, epätoivoisia olentoja,
jotka vetävät kännit muiden polttareissa,
koska he pelkäävät mennä kotiin.
Mutta tiedättekö mitä?
Olin heidän häissään. Näin heidät.
He olivat rakastuneita.
He olivat onnellisia sinä päivänä.
Sinä ja Rachelkin olitte onnellisia.
- Niin olimme. - Sinä todella olit.
Kuinka älykäs tarkkailija
voisi koskaan valita sen?
Käytkö yhä terapiassa?
En. Sovellukset ovat kuin terapiaa.
Se on kuin ryhmäterapiaa, paitsi lopussa
saa työntää peniksen terapeutin suuhun.
Terapeuttini tekee niin.
Niinpä me tapasimme ja nauroimme.
Ja naurustamme kuului jotain vaarallista,
mikä oli nuoruutemme ääni.
Se vei meidät tähän päivään,
jolloin Rachel toi lapset Tobyn asunnolle
päivää odotettua aikaisemmin.
Hän tekee, mitä lystää.
Ei olisi pitänyt yllättyä,
että lapsemme marssivat unessa asuntoon neljältä aamulla.
Aamuneljältä! Anteeksi.
Olen taas vihainen.
Luulin, että hän olisi edes hyvä avioerokumppani.
Miksi luulisit niin? Hän oli kamala vaimo.
Joo, tiedän.
Luulin, että meillä oli sopimus,
jonka mukaan piinaisimme toisiamme tarpeeksi
ja voisimme olla normaaleja toisillemme.
Mutta muistankin nyt,
että minä olen normaali, ja hän on hullu, ja siksi tämä ei voi onnistua.
Anteeksi.
Minulla oli treffit tänään.
Näytä.
Okei. Tässä.
Mitä mieltä olet hänestä?
Kiva.
Kuinka vanha hän on?
- Näytä. - En tiedä.
Hän sanoi olevansa 39.
- Ei. - Eikö?
- Hän ei ole 39. - Eikö?
Outo fakta deittailusta, kukaan ei oikeastaan ole 39 tai 29.
On vain 40 tai 30.
Niitä ikiä ei pitäisi saada käyttää. Niitä ei ole olemassa.
Miten eläintieteilijän kanssa meni?
Se oli todella outoa. Hän halusi, että kuristan häntä.
Mitä?
Sitä tapahtuu koko ajan.
Naiset on päästetty irti.
He ovat vapautuneet.
Se on vapautumisen vastakohta.
He tekevät niin, koska näkivät sitä pornossa.
- Mitä sinä teit? - Sanoin, että vannoin valan.
Olen tosissani. Siihen voi kuolla.
Kerroin sen hänelle.
Mitä valasi sanoo siihen, että hän on tuhma tyttö,
joka tarvitsee kevyttä läpsäytystä?
Älä viitsi. Ei.
Mistä me puhuimmekaan?
- Iästä. - Aivan.
Kun olin sovelluksissa,
säädin hakukriteerini 21-28-vuoteen.
Siten vanhin saamani nainen on 35.
- Päihitä järjestelmä. - Lopeta.
En pidä nuoremmista naisista.
- Etkö? - En.
Älä viitsi.
Emme ole kovin vanhoja.
En pidä heitä vanhoina. Nuoremmat vihaavat meitä vähemmän.
Oletko ajatellut sen täysin loppuun?
Olenko väärässä?
En tiedä.
Se saa vain tytön miettimään,
miten hän pärjäisi markkinoilla.
Sinun ei tarvitse huolehtia siitä.
- Olet naimisissa. - Hänkin oli.
Menin parille treffeille 25-vuotiaan kanssa,
kunnes muutin hakuparametrit 39-47-vuoteen,
koska jos he haluavat lapsia,
en halua tuhlata heidän aikaansa. Mutten...
En voi myöskään olla jonkun kanssa,
joka ei ymmärrä seurauksia.
Kuinka maailma tekee kanssasi, mitä haluaa,
suunnittelusta ja hyvästä käytöksestä huolimatta.
- Apua. - Tiedän. Olen pahoillani.
Olen vain vihainen Rachelille,
joka on tarpeeksi vanha ymmärtääkseen seuraukset.
Ja silti.
Tietäkööt kaupunkilaiset hänen siveettömyydestään
ja kivittäkööt hänet aukiolla.
Ei, tuo ei ole kilttiä.
- Ja seuraava mies... - Niin?
...joka vierailee hänen alavaunullaan.
Kyllä.
Aivastakoon hän isosti.
Voi ei.
Ja aivastus kulkee emättimeen ja aiheuttaa embolian.
Emboliat eivät toimi noin.
Olen melko varma, että ne toimivat niin.
Kiitos, että olit puolellani.
Ei kestä.
Minun pitää mennä. Voitte jakaa sen.
Kiitos tosi paljon.
Kiitos.
Selvä. Olette rakkaita.
Okei.
- Heippa. - Hei.
Hei hei.
Hei! Oliko tänään hyvä päivä?
Hei.
Y:ssä on STEM-kilpailu.
Voimmeko osallistua siihen?
Jos voittaa, pääsee tiedemessuille syyskuussa.
Eiköhän se onnistu.
Minulla on äidin mukaan "kilpailuetu",
koska minulla on tiedeisä.
Okei. Bussi tulee.
Hei, mitä on tekeillä?
En mene bussiin.
Hannah. Älä viitsi.
Ei.
Olet niin nolo.
Tämä on hölynpölyä.
Tulet mukaamme heti tai et mene Lexin luo.
Voimmeko ottaa taksin?
Sinun täytyy pystyä elämään ihmisten keskuudessa
haluamatta olla heidän kaltaisensa.
Sinun on tunnettava arvomme.
Et halua tulla nähdyksi bussissa, se ei ole hyvä arvo.
Et halua ottaa bussia, se ei ole hyvä arvo
miljoonasta eri syystä.
- Hei, isä. - Niin?
Voinko ottaa golf-tunteja?
Haluat golfia... Totta kai.
Tutkin asiaa, kamu.
Kymmenennen kerran sinä päivänä
Toby joutui esittämään kysymyksen, jota hän on miettinyt
lähes muutaman minuutin välein eronsa jälkeen...
Miten päädyin tänne?
Kuinka minusta tuli eronnut mies?
Kuinka lapseni voivat muistuttaa näitä ihmisiä,
kun he muistuttivat myös minua?
Miten hän joutui tänne?
- Hei, isä? - Niin.
Luulen, että löysin projektimme.
Voimmeko tehdä kvantti-superpositiota?
Niin kuin Schrödingerin kissa.
Ehkä. En vain halua tappaa eläviä olentoja.
Eikö sitä voi tehdä ilman kuollutta kissaa?
Keksitään jotain.
- Hei, isä? - Joo.
Voimmeko hankkia koiran?
Voi luoja. Oletko tosissasi?
En tiedä. Kysy äidiltäsi.
Minun on vaihdettava vaatteet.
- Minne sinä menet? - Hän menee treffeille.
- Kiitos, Hannah. - Mitä?
Etkö halua työstää projektiamme?
Haluan. Sinulla on leikkitreffit ystäviesi kanssa.
Aikuisillakin on niitä.
Ja se on terveellistä. Se on ihan normaalia.
Niin. Mona.
Mona!
Kiitos, että tulit.
- Hei! - Arvostan sitä todella.
- Ne ovat halloween-juhlat. - Hei, Mona.
Hei, kulta. Mukava nähdä sinua.
Mona, olet hengenpelastaja.
Sinulla voi olla asu, joka on tuotu muuna päivänä kuin halloweenina.
- Minua pitäisi kai rangaista. - Se voidaan järjestää.
Eikö ole parempaa katseltavaa?
Pilaat kaiken!
- Okei. - Nuo aurinkolasit...
Hän ilmestyi sinä kesänä
kuin vastasyntynyt vauva silmät kiinni.
Mutta nyt ne olivat auki, ja hän oli taas opiskelija.
Ja tässä lyhyessä ajassa hän oli oppinut miljoona uutta asiaa.
Niiden joukossa oli fakta,
että jos kallistaa päätään juuri oikein,
voi nähdä hänen deittisovelluksensa esittelemän maailman,
jossa New York on kaupunki täynnä ihmisiä,
joilla on vain yksi tarve
naida, nuolla, imeä, sormettaa tai puhaltaa kuumaa hengitystä
lämpimään kehoon, jolla on yhteensopiva aikataulu.
Kun hän yritti päästä jyvälle tilanteestaan viime kuukausina,
hän nautti sen yksinkertaisuudesta.
Hei.
Oletko Alex?
En, olen Toby.
Totta kai olet.
Ja hän oppi, ettei hän ollut ainoa, joka etsi
jotakuta, jolle puhua ja jota suudella ja sytyttää,
vaikka edes yhden yön ajan.
Hän tapaisi naisen nimeltä Tess,
jonka kanssa hän oli lähetellyt tuhmia viestejä viikon ajan.
Hän yritti muistaa, miltä nainen näytti, mutta tämä oli lähettänyt
liian monta kuvaa kehon osista,
ja Toby tajusi unohtaneensa naisen kasvot.
Hauis-emoji.
Olankohautus "Mitä sille voi?" -emojin kera.
Hei.
Hän täytti 50 vuotta ja masentui,
joten lähetin hänet selviytymisleiriviikonlopulle
kuuluisan elämäntaitovalmentajan kanssa.
Viikonloppu maksoi 10 000 dollaria.
Hyvänen aika.
- Valmentaja on shamaani. - Toivoisin niin.
Hän tulee takaisin sieltä ja sanoo,
että hän haluaa alkaa harrastaa kolmen kimppoja.
Olen yllättynyt, mutta ajattelen myös: "Hän antoi minulle hyvän elämän"
Niinpä vastaan myöntävästi.
Tarvitsemme joitain sääntöjä, mutta miksei?
En ole vielä kuollut.
Tuo on hyvin reilua.
Kävi ilmi, että hän halusi kolmen kimppaan muiden naisten kanssa.
Kahden muun naisen kanssa.
- Ei minun kanssani lainkaan. - Ei.
Ei. Tuo on järjetöntä.
Käskikö elämäntaitovalmentaja tehdä niin?
Hän käski tätä elää totuudenmukaisesti.
Totuudenmukaisesti?
Vannon, että sitä luulee tuntevasi jonkun, joka sitten tekee jotain,
mitä ei olisi voinut ennustaa villeimmissä unelmissakaan.
Se on kyllä totta.
Ainakin minun kohdallani.
Miten te tapasitte?
Se on hassua.
Kolmen kimpassa.
Mutta Toby todella oppi sinä kesänä,
että hän oli taas haluttava.
Toby! Oi kyllä!
Hänet haluttiin päälle.
Hänet haluttiin alle.
Maahan.
Hänet haluttiin kontallaan, mikä oli hänelle uutta.
Kyllä, rouva.
Häntä haluttiin hitaammin.
Häntä haluttiin nopeammin.
Häneltä haluttiin tietää, tuleeko hän lujaa.
Hänen haluttiin tulevan äidin luo.
Häntä haluttiin kutsua isukiksi.
Hän oli mielettömästi rakastunut jokaiseen heistä.
Niinä iltoina hän ei ihmetellyt, miksi hänelle oli tapahtunut näin.
Albert. Mitä äijä?
Niinä iltoina hän oli kiitollinen, että elämä oli pitkä
ja hän sai kokea kaikki nämä uudet asiat.
Hän oli ollut niin eksyksissä.
Ja joka ilta hän oli vähemmän eksynyt.
Tiedän. Voimme tehdä suhteellisuusteorian.
Se ei oikeastaan ole huono idea.
Se voi olla minulle.
"Huomenta, tohtori."
Kuka on Tess?
Hän on erikoistuva lääkäri.
Hän on uusi potilas.
Hän on hyvä potilas.
"Eilisiltana oli hauskaa.
"Ostin juuri alusvaatteen, jonka tykkäät varmasti riisua.
"Sydänsilmäinen kissa -emoji,
"kallo-emoji, robottikäsivarsi-emoji."
- Löysin nurkan! - Tulen ihan kohta.
-"Sopiiko huomisiltana?" - Isä.
"Minulla on lapset. Luonasi?"
Kaksi palaa sopivat yhteen!
Ymmärsin, kamu.
-"Peukku-emoji." -"Kuudelta?"
Katson, jos löydän toisen.
Joo, odota.
"866 East 91st Street Milloin tahansa viiden jälkeen."
"Itkunaurava emoji."
Entä jos minun pitää soittaa sinulle?
Leffereillä on varmasti lankapuhelin. Tai Cyndin puhelimella.
Et ole koskaan soittanut yökylästä.
Etkö voi hankkia minulle puhelinta?
Saat puhelimen 12-vuotissyntymäpäivänäsi.
Siihen on neljä kuukautta.
Sitten saat olla vauvani vielä neljä kuukautta.
Matkalla yökylään Lefferien luokse
Toby tunsi saman ahdistuksen kuten aina,
kun hän jätti tyttärensä sosiaalisen sota-alueen eturintamalle.
Mutta hän unohti sen hetkeks i,
kun he ohittivat oviaukon,
jossa hän oli viikko sitten saanut käsihoidon
kirjoittajalta, jonka kanssa hän oli ollut ulkona.
Onko liian myöhäistä vaihtaa bat mitzvah -paikkaa?
Taisimme jo tulostaa kutsut ja maksoimme käsirahan.
Minulla ei vieläkään ole mekkoa.
Se on vasta marraskuussa. Ja osaat haftarahisi.
Se on tärkeintä.
Selvä, isä.
Fleishmanit! Hei!
- Hei, rouva Leffer. - Hei, kulta.
Lexi!
Hannah, sinun täytyy nähdä tämä.
Hei, tohtori Fleishman.
Hei, Lexi.
Hei, Hannah, jos tarvitset minua... Hyvä on.
Onko teillä pojilla suuria suunnitelmia illaksi?
Menemme kirjaostoksille.
Kiva.
Miten tohtori voi?
Toby.
Meidän piti kutsua sinut ja lapset klubille ensi viikonloppuna,
mutta Todd sanoo, ettet pelaa tennistä tai golfia?
Pelaan koripalloa.
Ihanko totta?
Haista paska, Todd.
Hieno homma.
Oletko koskaan saanut käsihoitoa ulkona, Todd?
Hyvä on.
Rachel hakee tytöt
show'hun noin kello 16.
"Olet vain vaimo."
Se alkaa seitsemältä.
Rachelilla on varaus Joe Alleniin.
Eikö hän olekin ihana?
Soita Hannah'lle, jos tarvitset jotain.
Hänellä ei ole vielä puhelinta.
- Toby! - Niin?
Hanki tytölle puhelin!
Hyvää iltaa teille pojille.
Heippa, kaverit. Heippa, Solly.
"Lefferit odottavat sinua neljältä Joe Alleniin ja show'hun."
Mitä löysit?
Katsotaanpa... 4 000 faktaa maailmankaikkeudesta.
Tämä on hyvä. Ja tämä...
Ei, tämä on enemmän aikuisille.
Suhteellisuuskirjoja ei ole lapsille.
Siinä on järkeä.
Ota ne.
Otamme nämä kaksi.
Selvä. Onko siinä kaikki?
On.
Soitit Rachel Fleishmanille.
Jos asia on kiireellinen, soita avustajalleni Simonelle...
Niinpä sama asia tapahtuu samaan aikaan.
Jos joku muu havainnoi sitä eri kulmasta...
Se tarkoittaa, että se on myös totta.
Tiedätkö mitä?
Tee peukalollasi näin.
Hyvä.
Sulje oikea silmäsi.
Hyvä. Sulje nyt vasen.
Outoa, eikö?
Se on kuin eri näkökulma, mutta molemmat ovat todellisuutta.
Yhtäkkiä Tobyn mieleen tuli,
ettei hän ollut kuullut mitään Rachelista
heidän perjantaiaamuisen puhelinkeskustelunsa jälkeen.
"Kysymysmerkki. Kysymysmerkki."
"Missä olet, Rachel?
"On sunnuntai.
"Olen kyllästynyt tähän paskaan."
"Hei, Toby, kello on 16.30,
"enkä ole kuullut Rachelista,
"Toddin ja minun täytyy lähteä golfturnaukseen."
Meidän on mentävä. Tule.
Isäsi tuli nyt.
- Hei. - Missä äiti on?
Äiti on myöhässä. Hänen joogaretriittinsä meni varmaan yliajalle.
En tiedä. Ehkä... Moi.
Ehkä he kaikki nukahtivat.
Ei naurata.
Hän ei jättäisi tätä väliin. Se on hänen työtään.
Tulkaa minun luokseni, niin hän voi hakea teidät sieltä.
Ei, en vie Lexiä asunnollesi.
Et mene minnekään, jos jatkat tuota.
Voi luoja.
Silloin Toby alkoi miettiä,
oliko outoa, ettei hän ollut kuullut Rachelista
heidän perjantaiaamuisen keskustelunsa jälkeen.
Ei silmien pyöritystä, ei keskisormi-emojia,
ei kolmea pistettä.
Rachel ei vain sivuuttaisi häntä.
Hän ei olisi varannut paikkoja show'hun,
jonka parissa hän työskenteli ja jättäisi lipputoimistoa pulaan.
Hän ei pettäisi edes Joe Allenin hovimestaria.
Tobya? Kyllä.
Joe Allenin hovimestaria? Ei.
Mitä?
Moi.
Täälläkö isäsi asuu?
Vain väliaikaisesti.
En vain väliaikaisesti. En voi puhua juuri nyt.
Selvä.
Heippa.
Hei.
Miten päiväsi meni todellisessa maailmassa?
Et jäänyt mistään paitsi.
Todellinen maailma on erittäin yliarvostettu.
Miten täällä paratiisissa meni?
En ole viime aikoina voinut lakata ajattelemasta Tobya treffeillään.
Tulossa kotiin yksin, tulossa kotiin jonkun kanssa.
En ollut ihastunut häneen enkä halunnut erota.
Tobyn elämä ei ollut enää ennustettavissa.
Hän oli saanut taas itselleen mahdollisuuden.
Olin tuntenut oloni vanhaksi.
Siinä oli Toby, täsmälleen samanikäinen.
Hän tajusi vasta, kuinka nuori hän oli.
En voinut uskoa, että kahden ihmisen oli mahdollista
olla samanikäisiä ja tuntea olonsa niin erilaisiksi.
Kumpi meistä oli oikeassa?
Se on tapa sanoa, että minäkin kävin läpi jotain juuri silloin,
mutta en osannut nimetä sitä vielä.
Oletko Elizabeth Slater?
Olin.
Allekirjoita tämä.
Joo.
- Kiitti. - Kiitos.
LEGENDA TARVITSEE TULTA HENGITTÄÄKSEEN
Mutta tässä ei ole kyse minusta.
En tiedä, mitä luulet tekeväsi, mutta minulla on kaksi lasta asunnossani
klo 19 teatterinäytöstä varten, ja nyt kello on 17.55.
Mitä?
Niin.
Missasimme jo varauksemme!
Emme ehdi sinne ajoissa!
En tiedä, missä hän on!
Jos minä soittaisin, hän vastaisi!
- Hän vihaa sinua! - Riittää!
Luojan kiitos.
Äiti!
Toby!
Olen pahoillani. Suunnitelmiini tuli muutos.
- Kenen lapsia nuo ovat? - Minun.
Yksi on tyttäreni ystävä, se pitkä... Ihan sama.
- En tullut nöyryytettäväksi. - Se ei ollut tarkoitus.
- Olen pahoillani. - Painu helvettiin!
Joo.
Isä. Missä äiti on?
Se nainen erehtyi asunnosta.
Oletko kunnossa, kamu?
Hän tiesi nimesi.
- En tiedä, miksi itken. - Voi luoja. Ei se mitään.
Vihaan sinua! Missä äiti on?
- En tiedä, Hannah! - Missä äiti on?
"Missä olet?"
Missä hän oli?
Tämä on niin noloa! Vihaan sinua!
Tekstitys: Anniina Mäkelä