NETFLIX-SARJA
{an8}Olimme Namibin aavikolla viemässä uhanalaista aavikon sade sammakkoa -
{an8}suojelu- ja lisääntymisohjelmaan .
{an8}Kaikki meni hyvin vähän aikaa.
{an8}KYMMENEN TUNTIA AIEMMIN
Jee! B-setä löysi juuri aavikon sadesammakon.
Hyvä. Haluan kotiin.
Aavikko on kylmä, kostea ja hiekkainen kuin setäni uimahousut.
Yök!
Voi sinua!
Et osaa uida etkä hyppiä.
Ainoa puolustuksesi petoja vastaan on huutaa kuin astmainen purulelu.
Suloinen pikku räkäkupla. Miten olet edes elossa?
Onneksi tiedän salaisuutesi.
Ilmestyt sumuisina öinä syömään kakka-ötököitä.
Ei mikään hyvä salaisuus, jos ajatellaan,
mutta minulla on sinulle -
Mitä hän tekee?
Miksei hän käytä tekemääni lautasta?
Sitä kakka-annosta?
Hitto, Dietrich!
Hitto, Dietrich.
Nami nami kakkaa!
Nami nami kakkaa.
Sainpas sinut!
Pidä kiinni! Purista pyllyllä! Meillä on turbulenssia!
Voi ei! Minua oksettaa!
Varmista, että oksennat lentokoneen ulkopuolelle!
Se on vuokrakone!
Koneen ulkopuolelle!
Sanoin ulkopuolelle!
Mene takaisin. Hän on hermostunut.
Ehkä parrassasi ei ole tarpeeksi kakkaa.
Älä huoli, kakkaa on paljon.
-Pilveen mennään! -Voi luoja!
Lennämme sokkona!
B-setä, varo!
Namaquan hietakyyhky!
Se on sitkeä ja vaatimaton lintu.
Kuin taivaan uuniperuna.
Tästä tulee jännää! Kiristäkää turvavyöt siellä takana!
Mitä? Miksi? Ei täällä ole vyötä!
Tiedän.
Partani on maailman turvallisin paikka.
Kaikki kunnossa?
Kunnossa ollaan. Käsikarvat paloivat, mutta -
Pehmeä ja savuinen.
Kuulostaa hyvältä.
Minäkin olen kunnossa.
Näyttivätkö kätesi ennen tältä?
En tiedä.
Hoidetaan ne varmuuden vuoksi.
Aivan kuin uudet.
Selvä. Kaikki tarvikkeemme paloivat -
paitsi yksi vesipullo ja suklaapatukka.
Se on valkoista suklaata.
Hienoa, Bonnie. Hänen ihonsa alkoikin jo kuivua.
Ole hyvä kaveri.
Ime siitä.
Hienoa.
Annoitko viimeisen vetemme sammakolle?
Sen pelastaminen on tehtävämme,
ja teemme kaikkemme pitääksemme hänet hengissä.
Entä me?
Suuressa mittakaavassa katsottuna meillä ei ole väliä.
Keskitytään nyt tehtävään.
Namibin aavikko on elävä helvetti, jonka päivät polttavat ja yöt jäätävät.
Ei ruokaa, ei vettä, valtavia petoja ja tuhoisia hiekkamyrskyjä.
Voi luoja, me kuolemme!
Pärjäämme kyllä.
Lähdimme matkaan mieli korkealla.
Luku 36, aavikon sadesammakko,
ruman mutta kestävän muotoilun esikuva.
Voimme siis päätellä, että selviytyminen on rumaa.
Miksi edes olen täällä?
Voisin olla opettamassa biologiaa Kalifornian yliopistossa.
Saitko professorin viran Kalifornian yliopistossa?
En.
Selvä. Nyt riittää.
Ruoka ja vesi on nyt virallisesti loppu.
Ei syytä paniikkiin.
Mitä hittoa?
"Ei syytä paniikkiin!" Syöt jo ötököitä!
Sinä näet ötököitä, minä proteiinia ja vettä.
Tarvitsemme kaiken polttoaineen, joka löytyy.
Muut kuin punaiset tai siniset heinäsirkat -
ovat täysin syötäviä.
Olen täynnä! Mene vain, pikku ystävä.
Voi ei.
Hei, söitkö sinisen?
Rauhoitu, se ei ehkä tapa sinua,
mutta jos tappaa, kerro, miltä se tuntuu.
Haluan oikeasti tietää.
Leijona!
Se on Namibian aavikkoleijona!
Mahtavaa!
Tosi harvinainen! Niitä on alle 150 koko maailmassa!
Olemme hänelle kuin rapeat heinäsirkat.
En myönnä sitä usein, mutta Dietrich on oikeassa.
Aavikkoleijonat eivät halua vain lihaa ja luita,
ne haluavat myös juoda veremme.
Vampyyrileijonia!
Tavallaan. Kyllä.
Namibian aavikkoleijonat selviävät -
hyvin kuivassa elinympäristössä, ja ne voivat säilyttää -
nestetasapainonsa vain juomalla saaliinsa verta.
Veremme on puoliksi proteiinia -
ja puoliksi vettä.
Vähän kuin nestemäistä lihaa.
Pukekaa nämä päälle. On aika näyttää -
kuka täällä määrää.
Kohtaa loppusi, leijona!
Revin kielesi ulos, ja käytän sitä pesusienenä!
Ehkä vähempikin riittäisi.
En saa tätä päälle!
Odota. En näe mitään!
Parempi niin. Siirrytään lähemmäs.
Hän ei bluffaa. Meidän pitää pissata housuun.
Eikä! Pissasin housuun viimeksi opiskeluaikana.
Tai siis kun olin kuusi. Niin kuin kaikki.
Haisemme heikolle!
Hedelmäsaippua ja mausteinen partavesi!
Vain pistävä virtsan haju todistaa,
että olemme vaarallisia saalistajia, joita kunnioittaa!
Pissaa tai kuole!
En voi pissata, jos leijona katsoo! Pyydä sitä kääntymään.
Minulta tuli tippa! Ei, se olikin vain hikeä.
Kirotut reidet tässä helteessä!
En näe mitään!
Älä syö minua!
Voi ei!
Pissasin housuun, ja siinä sitä on!
Niin paljon pissaa!
Hienoa, Dietrich!
Itkupilli-kusihyökkäys pelasti henkemme!
Olet sankari!
Minäkö?
Tarkoitan, olenko?
Hiekkamyrsky! Suojautukaa!
Voi ei! Sain pissaa naamalleni!
Meidän täytyy kaivaa.
Hiekkamyrsky kantaa tappavia esineitä,
kuten tornaadot.
Useimmat eläimet kaivautuvat maan alle.
Varo.
Sarvipäinen paviaanihämähäkki.
Hyvin myrkyllinen!
Sillä on kyttyrä selässä kuin kamelilla,
joka antaa lisätilaa -
ruualle ja vedelle.
Ei kaiveta enempää. Täällä taitaa olla myrkyllisiä -
Katso! Musta karvainen paksuhäntäinen skorpioni!
Ne voivat pistää -
tai ruiskuttaa myrkkyä kuin kobrat.
Tuo sattui.
Ehkä meidän pitäisi lopettaa kaivaminen!
Roskaa!
Näen taas ihan kohta.
Seeprakobra!
Sain aika lailla myrkkyä silmiini.
Ei hätää silti! Näen yhä muotoja.
Riittää! Kaivaminen riittää jo!
B-setä!
Voi ei.
{an8}NELJÄ TUNTIA MYÖHEMMIN
Olenko kuollut?
Onko tämä helvetti?
Olen kunnossa.
Olemme kovempia kuin luulemme.
Ei!
Hävitimme sen!
Olet oikeassa!
Dietrich!
Tarkoitin kyllä sadesammakkoa -
Etsimme erämaassa tuntikausia, mutta Dietrichiä ei löytynyt.
Emme voineet muuta kuin jatkaa matkaa.
Voin huonosti.
Niin minäkin.
Kaksoisannos myrkkyä kuumana päivänä saa pään sekaisin.
Katso!
Nuo korppikotkat valmistautuvat syömään ruhomme.
Ne työntävät ensin päänsä peräaukosta sisään -
päästäkseen kiinni ravitseviin elimiin.
Siksi ne ovat kaljuja,
jotta veri ja kakka ei tartu päähän.
Kalju on todellakin kaunis.
Ne myös ulostavat omille jaloilleen pitääkseen ne viileinä.
Takapuolet ovat tärkeitä selviytymiselle.
Se virkisti.
Voi luoja!
Keidas!
Viimeinen on mätä oryx-antiloopin ruumis!
Takapuolella voi tehdä niin paljon.
Hei! Fitzroy-joen kilpikonna!
Hengitän peräaukosta!
Katso tuota pikku helmiäiskalaa!
Piiloudun petoeläimiltä asumalla merikurkun ahterissa.
Mikä taiteilija ja taikuri.
Pakenen saalistajia ruiskuttamalla harhautukseksi -
takapuolestani nestemäistä kakkaa.
Nestemäinen kakkapilvi!
Meillä on hauskaa.
Odota.
Jokin on vialla.
En ole kuollut vielä.
Herää jo, Bonnie.
Odota vuoroasi, norsujalka.
Juon yhä.
Säästä vähän hiekkaa jälkiruoaksi.
Kaunis keitaamme oli vain kuumeinen hallusinaatio.
Kuka varasti prinssinakkini?
Bonnie, on aika kohdata karu totuus.
Sadesammakkomme on varmasti kuollut.
-Entä Dietrich? -Hän kuoli varmaan aikoja sitten.
Pelokas, kuollut Dietrich-parka.
Kenttätutkimus on rakaa. Uransa aikana Dietrich -
olisi voinut kuolla monella kauhealla tavalla.
Lämpöhalvaus -
ei ole edes yleisten kuolemansyiden listalla.
Kuinka moni avustajasi on kuollut?
Katsotaan. Dietrich mukaan lukien, 22 ja puoli.
Ja puoli?
Yksi vain katosi Himalajalla. Hän voi olla kuollut tai eläkkeellä.
Tarvitsen taas uuden avustajan.
Mitä sanot?
Kysy myöhemmin uudestaan.
Tuskan ja varman kuoleman -
ei pitäisi estää luontaista kutsumustasi.
Näetkö tuon kuivan kalkkunan?
Kalkkuna on kuollut, mutta maku säilyy.
Samoin kenttätyömme arvo säilyy kauan,
sen jälkeen kun kuolemme karusti, ja vain sillä on väliä.
Odota!
Tuo ei ole kuivunut kalkkuna. Se on Dietrich!
Hus! Häipykää!
Koska on lounas, rouva Peterson?
Saanko jotain ilman juustoa.
Voi parkaa, juusto on paras osa.
-Älähän nyt. -Oletteko oikeasti täällä?
Eikö tämä ole houreuni?
Se ei haise unelta. Mitä sinulle tapahtui?
Kun myrsky iski , luulin olevani mennyttä.
BTG?
Apua!
Olin yksin.
Yksinäisempi kuin koskaan.
Kunnes löysin odottamattoman kaverin.
Löysitkö aavikon sadesammakon?
Sanoisin, että me löysimme toisemme.
Luulin aluksi, että sammakko on ainoa mahdollisuuteni selviytyä.
Halusin kaiken ravinnon ja nesteen, jonka siitä saisi.
-Älä sano, että - -Olisin kyllä,
mutta en voinut.
Sen säälittävät huudot pysäyttivät minut.
Emme ole niin erilaisia.
Tajusimme.
Löysit sammakon.
Halu selviytyä yhdistää meitä eläviä.
Se on kaunista.
Riittää.
Olet elossa! Loppu.
Tässä. Säästin tätä hätätilannetta varten.
Sinussa on jotain vikaa.
Dietrichin uskomattoman selviytymistarinan -
ja rakkauden voimalla,
marssimme eteenpäin, kunnes -
Hienoa.
Meidän täytyy vain kiivetä kallion yli ja olemme kotona!
Siinäkö kaikki?
Mikä helpotus.
Korvani.
Kivekseni!
Anteeksi, mutta vaihtoehtona on tämä -
tai jäämme tänne ilmaiseksi lannoitteeksi.
Jos niin käy, saat syödä kärpäsiä ja kovakuoriaisia
meidän turvonneista ruumiistamme.
Kuulostaako hyvältä?
Melkein perillä!
Je suis voittaja!
Teimme sen!
Tuo on ällöttävää!
Se on lähinnä sarvikuonon pissaa ja seepran kakkaa, joten -
Maistuu ihan -
selviytymiseltä.
Mene vaan, sammakkoystävä.
Lajisi tulevaisuus on nyt täysin amfibisten sukupuolielintesi varassa.
Jee!
-Sen arvoista! -Sen arvoista!
Miten menee, iso mies?
Teeskentelen kuollutta paljastaakseni -
korppikotkan pahat aikomukset -
lopullisesti.
Kuka tietää, mikä kauhu odottaa herkkää anustani?
Villiä elämää.
-Onko naamallani jotain? -Vain Rosie.
Hienoa.
Tarantulat ovat esimerkki rumasta selviytymisestä.
Tiedätkö hänen salaisuutensa?
-Mikä se salaisuus on? -Karvainen selkä.
Toisin kuin oma paksu, karvainen selkäni,
sen karvainen selkän on aseistettu.
Jokainen karva on heittoveitsi,
ja vaaran uhatessa se voi heittää karvoja,
jotka uppoavat vihollisen silmiin, nenään ja henkitorveen,
tai minkä tahansa saalistajan.
Se on hienosäädettyä rumuutta.
Makaan täällä tunnin, päivän tai viikon,
kunnes se paljastaa pimeät aikeensa.
Joten. Tuletko syömään?
-Toki. -Selvä.
Tekstitys: Meri McMillan