NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Tämä ei liene ensi kertasi terapiassa?
Ei. Kokeilin aiemminkin, mutta ei tehonnut.
En halua panetella, mutta edellinen terapeuttini...
...ehdotti, että masturboisin ulkosalla.
Tuollaista en neuvo asiakkailleni.
Auttoiko se raitis ilma?
Suoraan sanoen ei.
Meillä oli tapana lähettää potilaita Sveitsiin "saamaan vuoristoilmaa".
Oliko se kiertoilmaus?
En oikein tiedä. Melko tylsä maa, joten varmaankin he...
Puhutaanpa sinusta, Luke. Miten voin auttaa?
No... minä...
Halusin rakastua.
Perhosia vatsassa. Linnutkin laulavat minusta. Kaikki se. Mutta...
Nyt olen kauhuissani.
-Et ole tosissasi! -Jessus.
Punkkeja!
Näinkö siis toimit?
-Halusit siis rakastua. -Niin.
Mikä siinä on ongelmana?
En halua, että siitä tulee paha mieli.
En halua lipsua vanhoihin tapoihin, jos tulee paha mieli.
Kuten mihin?
Ensiksikin...
-Koko lehti on täynnä näitä pirulaisia. -Keskity työhösi.
-Kuten mihin? -En tiedä.
-Miksi tulit tänne? -Koska en halua pahaa oloa.
Tuskaa ei voi välttää. En voi auttaa siinä tipan tippaa.
-Tuhlaanko siis aikaani? -En minä sitä tiedä.
Minun aikaani et ainakaan tuhlaa. 60 puntaa tunnissa.
Jatketaanko siis?
En kai vain odottanut tällaisia tunteita.
8 VIIKKOA AIEMMIN
Haen juomat. Entä synttäripoika?
-Samppanjaa, muru. -Olut Lukelle. Entä muille?
Jonesy!
-Hauskaa synttäriä, pahis. -Kuis roikkuu?
Minulla se olisi massiivinen ja melko mainio, vai mitä?
Olen Maria.
-Ei, vaan Jonesy. -Abigail.
ABIGAIL (OSA KOLME)
Siis Abigail Dylanin listalta. Evie, olitko sinäkin listalla?
-Jep. -Olin pelkkä ehkä.
-Miten se meni? -Käykö baari?
Mikä vain on parempi kuin tämä keskustelu.
Tarvitsen sinua lainaksi. Tapaat erään.
-Ai? Kenet? -Tule toimistooni.
-Toimistoa ei kyllä ole. -Kenet tapaan?
Et ketään. Hänen pitää vain nähdä meidät yhdessä.
Muistatko Mirandan?
-Siitä bändistä? -Juuri niin.
Se oikea löytyi. Hän on lahjakas. Tulemme toimeen.
Hän ei kiirehdi sänkyyn. Lienee hyvä maku.
-Etkö esittele meitä? -En. Sinun pitää itkeä.
-Siis kyyneliä? -Voisitko?
-Miten se... -Hyvä kysymys.
Sinä olet surullinen, ja minä lohdutan.
Olet kiitollinen viisaista sanoistani tai hölynpölystä.
Hänen laulunsa ovat tunteikkaita. Minunkin pitää olla.
-No niin. Katsooko hän? -Ei.
-Eikä se onnistu. Ei itketä yhtään. -Anna synttärilahjaksi kyyneleitä.
-Ei ole surua. -Pyydän.
Ainahan jotain on. Tuskallista, noloa tai piinaavaa.
Anna se. Yritä kunnolla.
-No, on jotain. -Tietenkin on!
Abigailin tarina festareilla.
Hiivin sinne salaa, kun hän luki sitä, vaikka hän kielsi tulemasta.
-Syyllisyys suretti, vai? -Ei, vaan...
Tarina liittyi siihen, miten hän ja Evie tapasivat.
En ole varma. Tuntuu vain siltä.
Kielsikö hän nimenomaan sinua menemästä sinne?
Kielsi.
-En tiedä. -En minäkään.
Hyvä! Mietteliäs ja surumielinen!
-Tämä on oikeasti tärkeää. -Ja Miranda minulle.
No pyydä häntä ulos.
-Oletko hullu? Ei kukaan tee niin. -Kylläpä, kaikki.
-Tämä näyttää kiistalta. -Syystäkin.
Auta nyt minua.
Ajattele kuolleita sarvikuonoja tai jotain.
Hiton outo tapa päästä biletunnelmaan.
Okei, hän on nähnyt murheeni.
Tulehan, hemmo.
Hitto, pelleiletkö sinä?
Johtuuko tämä surustani vai onko tämä hänelle?
Molempia, mutta hyvällä tavalla.
Kiitos, olet ihan paras. Minä menen nyt.
Luke?
-Hei. Miten menee? -Onko ystäväsi kunnossa?
Ystäväni? Dylan. Niin.
Hänellä on rankkaa,
ja hän kaipaa olkapäätä, jota vasten itkeä.
No niin. Tässä on bändini. James, Pete ja Ben.
Hei, bändi. Olen Luke.
-Hei. -Totuus.
-Asiaa?
Otatko juotavaa, Luke?
Oikeastaan en. Pysyn tässä, joten...
Mirandan kaveri ilman juomaa? Tuskin sentään.
Ei sinun tarvitse tarjota minulle, James, Pete...
-Ben. En tarjoakaan. -Selvä.
Miranda on ihana ja luottavainen tyttö.
Esityksesi kai upposi...
-Mikä esitys? -Älä viitsi.
-Hyvä on, pidän Mirandasta. -Niin mekin.
Olet lojaali ystävä, suojelet häntä. Sopii.
En tavoittele mitään pikasuhdetta. Uskon, että meistä voisi tulla pari.
-Niin mekin. -Ai minun ja Mirandan päätyvän yhteen?
Ei. Uskomme samaa itsestämme ja Mirandasta.
-Olen rakastunut häneen. -Jessus.
Samoin James. Ja Pete.
Tässä on jono, Luke. Ja sinä sen hännillä.
En usko, että niin on.
Se pikku esityskö? Vain pieni makupala.
Ei edes alkuruoka vielä. Ja tänä iltana...
Tarjoan koko maistelumenun.
Tarjolla on mahtavaa sormiruokaa.
Toivottavasti olet nälkäinen.
Entä se drinkki?
-Viivytystäkö? -Niin. Mutta tarjoan drinkin.
Hyvä on. Mutta juon samppanjaa.
-Saat oluen. -Olut sopii.
Jos kerran toimit puhemiehenä, niin voisitko auttaa minua?
En ole erityisen etevä siinä...
-Toimiko se? -Aika näyttää.
Kuulkaa, tässä on Ben. Kilpailijani.
-Hei. -Hei, Ben.
Se titteli ei tunnu oikein hyvältä.
Ihan sama.
Kaikki on yhä vaiheessa. Tulehan, Ben.
-Käväisen vessassa. -Minäkin tulen.
-Mukava olla yhdessä ulkona. -Niin.
Saanko sanoa...
Tykkäsin sinusta heti.
-Annoin sähköpostiosoitteeni pomollesi. -Ethän?
Mulkku! Olisin ottanut yhteyttä, jos hän olisi antanut sen.
Uskomatonta, kuinka kauan jatkoin töissä siellä.
Sen piti olla kesäduuni viimeistellessäni kirjaa.
Oikeastaan mietin, etten taida ollakaan kirjailija.
Olen korkeintaan töissä respassa tai baarissa -
haaveillen kirjoittamisesta.
Mitä sitten teit?
Irtisanouduin ja koetin kirjoittaa lyhyempää tekstiä.
Kuten haikua?
Juuri niin.
Nyt novelleja.
Onko sitten romaanin vuoro?
Kyllä on.
Sitä voi palata vain tietyn matkan, kunnes alkaa kävellä toiseen suuntaan.
Tuttu juttu.
Kuulostan ehkä transfobiselta,
mutta mahdatko olla eksyksissä?
Miesten on epäkunnossa. Kyltti ohjaa tulemaan tänne.
Anteeksi. Ja tervetuloa.
Olen tavannut täällä parempia yksilöitä. Olen Rob. Tulitteko yhdessä tänne?
Isketkö meitä naisten vessassa?
-Vähän. -Aika opportunistista.
Ei minusta, edistyin tämän kanssa.
Me olemme kylläkin pari.
-Muistat kai? -Muistan.
-Ei sellaista yleensä unohda. -Ei todellakaan.
Oletteko oikeasti pari vai vedittekö lesbokortin esiin?
Se on ihana kortti. Luimme sen ääneen häissämme.
-Se oli erityinen päivä. -Selvä. Kiitos, että tuhlasitte aikaani.
Heippa, Rob.
Montako kortteja on yhteensä?
Tusina? Surukortti on erityisen vahva.
Koska he uskovat sinun itkevän.
-Tunnetteko te toisenne? -Emme.
Hei, olen Miranda.
Luke on puhunut sinusta.
Ohimennen.
-Haen sen juoman. -Ystäväni Ben ehti ensin.
Synttärijuttu kaipaa lisävauhtia.
-Onko sinulla synttärit? -Oikeastiko?
-Mitä kuuluu? -Ihan hyvää.
Puhuimme Abigailin kanssa ensitapaamisestamme. Hassua.
Esititte, että tapailitte toisianne, eikö vain?
Kertoiko hän sen?
Tavallaan. Haen juotavaa. Palaan pian.
Kaikki paikalla. Luke, tarvitsen sinua.
-Nyt on tilanne päällä. -Itsekäs paska. Yritän päästä naimaan.
Mitä tarvitset?
Voisitko esittää serkkuani?
-Mikä tulokulma? -Hän on hyvin perhekeskeinen.
Hän uskoo minun hakevan vain hoitoa.
-Kuten oletkin? -Niin.
Hän on tylsä, mutta söpö. En voi päästää häntä.
Ymmärrän täysin. Puhun innostasi suurperheisiin.
Olet aarre. Nyt mennään.
-Katso, kenet löysin. Luken. -Olen hänen veljensä.
Sinullahan on kaksi siskoa.
Teknisesti Luke on serkkuni, mutta hän on aina tuntunut veljeltä.
Aivan. Meillä on isot perheet.
Tuskin erotan serkun siskosta, kun väkeä tulee ja menee ja niin edelleen.
Mitä teet täällä?
Täällä? Olen irkkutanssikiertueella. Siunattu sellaisilla jaloilla.
-Käykö Guinness? -Ei.
Ei tarvitse.
Onko jotain tekeillä?
On. Meidän pitää jutella.
Teet tätä paljon.
Pidät vakavaa naamaa.
Anna nyt edes suukko.
Vähän puolinaista, mutta jatka.
Kuulin novellisi festareilla.
Halusin kuulla sen ja ajattelin, että läsnäoloni ujostutti.
Niinpä ilmestyin kuuntelemaan, kun luit sen.
Vai niin. Mitä pidit?
Se on tosi hyvä.
-Melko ovelaa. -Tiedän.
Eräs tarinan hahmo on rakastunut parhaaseen ystäväänsä.
-Hän ryyppää baarimikon kanssa. -Niin.
Perustuiko se Evieen?
Oliko Evie silloin rakastunut minuun?
Sanoiko hän niin?
En tiedä, pitäisikö minun kertoa.
Siksikö et halunnut minun lukevan sitä?
-Niin. -Koska?
Koska ei ollut minun asiani kertoa. Ei sillä tavoin.
Enkä uskonut, että sinä ikinä...
Suotko anteeksi?
Ennen kuin ilmestyit, mikä oli todella ihanaa minulle,
Christian ja minä puhuimme perheistämme peruskallioina.
Totta. On ihanaa kokoontua, syödä, jutella ja tanssia vähän.
Näytänkö vähän askelia?
-Ei nyt. -Tule illalliselle!
-Tapaisit koko perheen. -Irlantiinko?
Ensi viikonloppuna? Mennään Galway Bayhin -
kävelylle ennen lounasta ja sitten kilistelemään Dubliniin.
Toiselle rannikolle?
Niin juuri.
Mistä päin maata olet?
...korkkipuiden luo.
Oli ihana tavata. Emme pidättele sinua enempää.
Ihana tavata.
Tapan sinut.
Huippukamaa.
Ei sitten säätöjä serkkuni kanssa. Katolinen tyttö.
Kiva tavata, Luke.
-Hei. Voidaanko jutella? -Sopii.
Onko kaikki hyvin?
Aluksi olit rakastunut Dylaniin.
Aika vahvasti sanottu.
-Kauhean piinallista. -Pahempaa kuin ero Malista?
Isku vyön alle.
Liittyvätkö ne yhteen?
Mal oli upea. Hän ei vain...
Hän ei ollut se oikea.
-Oletko rakastunut Dylaniin? -En.
Sano suoraan.
Olen.
Luultavasti...
Olen. Uskon niin.
-En ole sanonut mitään. -Kauanko sitä on jatkunut?
Ennen Malia. Ehkä kaksi vuotta.
-Etkä sanonut mitään? -Mitä sinä teet?
Koetan ymmärtää, missä mennään.
Dylan pitää sinusta paljon.
Tiedän. Hän sanoi rakastavansa.
No, siinä näet.
Mutta hän valehteli seksistä kanssasi.
Hän taisi suojella minua.
En tiedä.
Nyt tarvitsen savukkeen.
Raivostuttava tyyppi. Luken takia juutuin kinaamaan,
onko neitsyys hieno juttu vai ei, vaikka kumpikaan ei ole neitsyt,
ja voisimme naida sen sijaan, että puhumme päinvastaisesta.
Mikä on? Söitkö jotain sopimatonta?
Kaikki hyvin.
Olen pitkään halunnut -
puhua asiat halki jonkun kanssa, ja nyt kohteena taisi olla -
ihan väärä ihminen.
Kuinka isot asiat?
Valtavat.
Voitko puhua samasta oikean ihmisen kanssa,
vai onko se kerrasta poikki?
En tiedä.
Tehdään tämä selväksi.
Eikö kukaan teistä pöhköistä ole yrittänyt?
-Ei vielä. -Ei nyt.
Tämä tilanne ei nyt toimi.
Kolmiopattitilanne päättyy petokseen tai jopa murhaan.
Komeammatkin hävisivät.
Kuten Josh, jolla oli tyylikkäät kädet?
-Tuhosimme hänet. -Niinpä.
-Tässä on muutakin kuin kädet. -Mitä oikein teet?
Tässä on pientä romanssikiistaa.
Laadimme taistelusääntöjä.
-Tunnetko edes Mirandaa? -Tunnen tarpeeksi.
Kaipaat muutosta, mutta kiistely jostain...
Kuin sinä ja Ilona taas.
Mikä sinua vaivaa?
Anteeksi. Älä minusta välitä. Tulen kohta takaisin.
Minä vielä voitan tämän jutun, Dylan.
Kerro totuus Eviestä.
Kerroin jo.
Naimme kahdesti.
Kerran ensitapaamisella ja sitten toisen kerran.
-Ja siinä kaikki, ihan varmasti... -Rakastuitko sinä?
Kiusallinen kysymys, mutta ole rehellinen.
-En tiedä. -Kyllä tiedät.
No, pidin hänestä sillä tavoin -
-vähän aikaa. -Milloin?
-Milloin mitä? -Kerro.
Milloin rakastuit häneen?
Vuosi sitten. Alle vuosi. Kun olimme naineet...
Luovuin kaikesta hetkeksi. Olin huonossa jamassa, ja hän...
Niinpä hän veti puoleensa.
-Malin aikana? -Niin. Sitten hän meni kihloihin, joten...
-Joten? -Se loppui siihen.
-Milloin rakkaus häneen loppui? -Mahdoton kysymys!
Ymmärrät silti, miksi kysyn.
Kun soitit minulle, kun soittelit kaikille...
Yritin jatkaa elämääni. Sitten onnistuin ja olen tässä.
Ei siis kovin kauan sitten.
Tiedän.
Hän rakastaa sinua.
Mikä ilme.
Kysyin häneltä suoraan.
Hän ei voinut uskotella itselleen rakkautta Maliin.
Ei ole minun asiani kertoa tätäkään. Mutta...
Te olette rakastaneet toisianne kauan,
väärässä järjestyksessä.
Siltä se minusta näyttää.
Jos yksikin prosentti sinua rakastaa häntä oikeasti...
Ja niin on. Tiedän sen.
Ensimmäinen aakkosissa listallasi, eikö niin?
Aamulla se tuntuu pahalta.
Ostan askin savukkeita. Ja poltan ne.
Meidän pitää puhua...
Ei ole mitään puhuttavaa.
Et ole paha ihminen. Ei kukaan ole. Mutta minä vain...
Tämä oli hyvä.
Toivottavasti asiat alkavat sujua.
Heippa, Dylan.
Pitäisikö minun hylätä se kaveri? Hän on raskas seuralainen.
Anteeksi, en kuunnellut.
-Mitä minä teen? -Jessus, et kai sinäkin.
Dylan esittää pikku kysymyksen, ja koko rakennelma murenee.
Näenhän minä sen. Tuskin edes tunnen Mirandaa.
Mutta kun joudun kilpailuasetelmaan, olen kuin vinttikoira.
Pupu näkyvissä ja menoksi.
Tämä ei ole etenemistä. Teen vain sitä, missä olen hyvä.
Olen hyvä kamalissa asioissa.
Tänään kaikki on ollut erityisen rankkaa. Kaipaan jotain hermoromahdusta kepeämpää.
Katsotaanpa ne irkkutanssiaskeleet, senkin häpeämätön lurjus.
-Tanssitaanko? -Toki.
Evie, sopiiko?
-Siitä vain. -Mennään.
Olen rakastunut sinuun.
Voimmeko häipyä täältä?
On paljon puhuttavaa.
Tiedän.
Aloitetaanko huomenna?
Tekstitys: Mirja Muurinen