NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olisi kiva, jos minulla olisi tämän sijasta klamydia.
En kyllä usko.
Pulma, joka ratkeaa yhdellä pillerillä? Kyllä.
Kahdella pillerillä.
- Onko homma hoidettu nyt? - On.
Olen soittanut, meilannut tai käynyt kaikkien luona.
Löydät vielä sen oikean...
Kuka tahansa nainen...
Ilmeisesti ei kuka tahansa.
Jos on täysjärkinen. Minähän olen hulluna sinuun.
Ruskeisiin silmiisi.
- Niin, hyvät silmät. - Ajoitus vain on huono.
Et onnistu tutkimaan asioita laajalla aikavälillä.
Mieti:
Kosin Jota. Hän jätti minut.
Yksi tyttö vain.
Sitten tapasin upean tytön, täydellisen minulle.
Harmi vain, että hän oli jo varattu. Sinulle.
- Jos olisit sanonut jotain... - Sitten -
hän kuoli.
Sille ei voinut mitään.
Ymmärrän, miltä osa tästä tuntuu.
Rakkauden etsiminen tuo mukanaan -
sydänsuruja, pettymyksiä ja kurjuutta,
kunnes ne päättyvät.
Milloin tajusit jutun?
12 VIIKKOA AIEMMIN
Onko kyse Dylanista?
Tietenkin.
- Kiitos tästä. - Ei kestä.
Perussäännöt. Voimme nukkua vierekkäin tai eri suunnissa.
Saat valita,
mutta isille on oikea puoli.
Kuulostaa hyvältä.
Siirryn vaistomaisesti lusikkaan. Älä ota henkilökohtaisesti.
Pitäisikö tietää jotain?
- En vie tilaa. En kuorsaa. - Älä hämää pelkällä hyvällä.
Jos nukumme yhdessä, jutellaan.
Jalkani hikoavat.
- Ne ovat muuta kehoa kuumemmat. - Kastuuko siis patja?
Entä eri päin?
Hikiset jalkasi naamallani? Enpä usko.
- Hankin muovipussin. - Ei käy!
No, jatketaan.
Seuraava kohta.
Jos tuon tänne jonkun, panen sukan ovenkahvaan.
Riisutko sukan sen tytön nähden?
Ujutan sen mukaan esileikkiin.
Käytät kai sukkia sen hikoilun takia?
Entä jos tuot jonkun, ja olen jo nukkumassa?
Hyvä kysymys.
Teen niin nätisti, että kannan sinut sohvalle nukkuvana.
Panen sukan käteesi merkiksi, että tiedät, mitä on tekeillä.
Toivon löytäväni uuden paikan pian. Tässä on vain -
- koko elämä järjestettävänä. - Voit olla niin kauan kuin tahdot.
- Mukavaa, että olet täällä. - Kiitos, kamu.
Jos siis laitan kaksi sukkaa kahvaan...
- Hei! Tervetuloa taas kotiin. - Kiitos.
Eves bunkkaa täällä hetken.
- Mikä meininki? - En ole valmis puhumaan.
Selvä homma.
- Hiustenleikkuu? - Joo.
- Abigail teki sen. Miten on? - Oli aikakin.
Nyt brunssille.
- Varoittiko Luke lusikka-asennosta? - Olen saanut täydet tiedot.
Olimme kerran retkellä. Luulin tarvitsevani raskaustestin.
Olimme rinteessä. Painovoima liu'utti minut.
Haen pippurisumutetta.
Mitä teette viikonloppuna?
Välttelen Lukea keskiyöstä aamuun. Muuten olen vapaa.
Eikö siis suunnitelmia?
Vauva kasvattaa sormenjälkiä ja kasvolihaksia. Ei muuta.
- Mitä ehdotat? - Kirjallisuusfestaria.
Onko se pieleen mennyt tavallinen festari?
En ole välttämättä vastaan,
mutta jos lihon, voisit varoittaa vähän.
- Älkää nyt. Se on hauskaa. - Omat kirjat vai saako sieltä?
Abigaililla on novelli palkintokilpailussa.
- Voisimme osoittaa kiinnostusta. - Hän kirjoitti tavatessamme.
Hetkinen, tämä voisi olla hienoa. Siellähän on kai fiksuja naisia?
Nykyään monet naiset osaavat lukea.
Siksi voimme mennä moniin viikonlopputapahtumiin.
Niin, nyt voin kuvitella.
Olen vuoteessa naisen kanssa, ja me molemmat luemme.
Tuskin lainkaan seksiä. Ihan oikea suhde.
- Kiinnostaako? - Kyllä kiinnostaa.
Nappaan palasen laadukasta piirasta.
Noilla sanoilla alkaa tarjouksia tulvia.
Katsokaa!
Tuolla puhutaan kello 13 luostarien hajottamisesta.
Lumoava aihe.
Yksi mies 50:stä oli uskon piirissä.
Taidat tietää siitä jo paljon, Angus.
Siitä on myös se hyöty, että emme näe James Hamiltonia.
- Mitä? - Etkö pidä James Hamiltonista?
- Ehkä ajattelen eri tyyppiä. - Basement Angels on upea.
Ei hän. Hänestä tykkään. Onko suunnitelmia?
Tosi paikka edessä.
Vaihdan deitit naisrunoilijoihin.
Vasemmalle siirretään myös kirjan sivuja.
Hei. Kiitos, että soitit takaisin.
Olen pahoillani, mutta joudun perumaan. Ei vain sinua. Koko häät on peruttu.
Ei pahalla, mutta olisi outoa tilata DJ vain itselleen.
Olen tosi pahoillani, mutta nyt pitää mennä.
Ja tappaa itseni.
Mitä kuuluu?
Sitä tavallista.
Tuli mieleen, ettei taida olla helppoa -
olla kahden pariskunnan kanssa ulkona erottuasi Malista.
- Ei se mitään. - Mietin...
Älä.
Hyvä on.
Haluan samaa kuin teillä, suuren rakkauden.
- Se onkin mukavaa. - Oikein mukavaa.
- Mikä on mukavaa? - Kun on rakastunut.
Kyllä. Siisti juttu.
- Pitää hoitaa kilpailuilmoitukseni. - Kuulostaa hienolta.
- Tuletteko te? - Lupasin mennä Luken kanssa.
Jos pidät oikeasti James Hamiltonista, tuletko hakemaan nimmarin?
Totta kai tulen.
Luke. Mennäänkö?
Abigail on upea, eikö vain?
Upea on.
Minä ja Dylan vatvoimme asioita seitsemän vuotta, ja pilasin kaiken.
Ehkä hän ansaitsee yrityksen.
Ei mies ole karuselli. Ei sinun tarvitse jonottaa.
- En tiedä. - Kunhan lopetatte hiljaisen kärsimisen.
Miten niin me?
On vain suuri ja äänekäs kärsimys tai ei kärsimystä lainkaan.
Kas noin, mennään.
- Millainen sulhanen oli? - Mal? Mukava.
Mutkaton.
Huonekalutermein hän olisi tukeva pöytä.
Luotettava ja toimiva.
- Olet kamala! - Minähän pidin hänestä.
Kirjoitan vain upean runon, niin tyttöjä tulee sankoin joukoin.
- Byronilainen vetovoima. - Niin! Mikä vetovoima?
Ei hyvä juttu. Oletko ikinä lukenut runoa?
Onnittelukortteja lähinnä.
- Onko naisrunoilijoita paljon? - On.
Keitä?
Emily Dickinson. Anne Sexton.
- Sylvia Plath. - Nyt tiedän.
Auta minua kirjoittamaan jotain syvällistä.
- Mitä sisimmässäsi on? - Mitäkö sisimmässäni on?
Vaimeaa epätoivoa siitä, etteivät asiat ikinä järjesty.
- Kirjoita noin. - Haluan olla kiinnostava. En masentunut.
Runous on masentavaa. Se on sen idea.
Katso kuuta. Se on hopeinen. Elämä on lyhyt. Tässä on hauta.
- Se on surua ja tragediaa. - Hän runoili joesta.
Se edustaa masennusta.
Se johti mereen.
Meri on kuolema.
Jessus.
- Hermostuttaako? - Kyllä!
Minuahan arvioidaan.
Pitää mennä pissalle.
ANDI JA OLIVIA ABIGAIL SAUNDERS
Andi oli ollut töissä baarissa lähes kolme vuotta.
Baari oli imenyt hänet kuiviin.
Kaikki illat, lähes kaikki viikonloput. Minkä tähden?
- Hei! Minä luin sitä. - Tiedän. Näen kyllä.
Minusta se vaikutti aika hyvältä.
"Aika." Juuri senhän joka kirjailija tahtoo kuulla.
Jos saan lukea loppuun, "aika" voi ollakin "oikein".
- Saanko... - Anna olla.
Hyvä on. Anteeksi.
- Pitkä jono. - Koska hän kirjoittaa hyviä kirjoja.
Kenelle tämä on omistettu?
Ei ole hyväksi vauvalle seisoa näin pitkään.
Mennään jonnekin, missä saa istua. Jokin esitelmä?
Voin ihan hyvin.
- Miksi inhoat hänen kirjojaan? - Ei se sitä ole... Minä vain...
Luin 30 sivua ja ajattelin,
että hän on kuin kirjallisuuden Maroon 5.
Pidän Maroon 5:stä.
- Bändi jakaa mielipiteitä. - Se rokkaa!
Se tekee juttuja mutta ei rokkaa. He ovat popin James Hamilton.
Kuulostaa hyvältä.
Nimikeskustelu alkoi yhtäkkiä pelottaa.
Minä ajattelin, että pojalle James Hamilton ja tytölle Maroon.
Pikku Maroon 5 Baker.
Miksi Baker?
- Se on sukunimeni. - Onko?
- Hei. Hieno tapahtuma. - Kiitos.
- Aiotko lukea? - Aion. Hiljaa nurkassa.
- Millainen oli eka kerta? - Intiimi kysymys.
- Tarkoitin, että... - Tiedän.
Ensi kerta oli kamala mutta siisti.
Yleisö on tukena. Oletko valmis?
Olen. Toki.
Toivoin, että Sylvia Plath olisi täällä tänään.
- Ai seuraava Sylvia Plath? - Se oikea.
Ellei hän olisi estynyt.
Niin, harmi sinänsä.
Odotan sinun runoasi.
Pidän Anne Sextonistakin.
Onko hän tulossa paikalle?
Hyvä homma. Tajuan kyllä.
Tavallinen juustoleipä.
- Viimeinen ateriasi, vai? - Niin.
Tuskin on nälkä, ja pidän juustosta.
Viimeinen ateriasi, etkä halua suolakurkkua?
En. Parempi ilman.
Mitä pidät Picassosta?
Autosta vai taiteilijasta?
Kummasta vain.
- Ei jyrkkää kantaa. - Loistavaa.
Yksi kolmesta finalistista.
- Iso juttu! Eikö vain? - Joo.
En oikein tiedä, miltä se tuntuu. Pitää lukea ihmisille.
Hyvin se menee. Minä jo odotan, että...
Haluat kannustaa, ja se on mukavaa. Mutta minä...
Hermostuttaa lukea ääneen niin, että sinä olet paikalla.
En minä sinulle ilmeile...
Katson sinua koko ajan ja koetan arvata ajatuksesi.
- Kasvosi luovat paineita. - Minä...
Panen pussin päähäni. Olen tosi innoissani.
Minusta tämä on juttu, joka pitää tehdä yksin.
Voidaanko jutella myöhemmin?
Paras harjoitella.
Totta kai.
Hyvin tehty.
Olisit sanonut heidän kuolleen. Kysyin, ovatko he paikalla.
Niin, he tekivät itsemurhan 60- ja 70-luvuilla.
Entä Emily Dickinson? Miten hän jaksaa?
- Kuoli yli sata vuotta sitten. - Ei mene hyvin.
Tässä herra Nyyhky, juuri se, jota runouteen tarvitaan.
- Sama vanha juttu. Mikä meininki? - Luke kirjoittaa runoa.
- Mitä on valmiina? - Ei mitään.
- Mistä haluat kirjoittaa? - En oikeastaan mistään.
- Miltä tuntuu? - Kiimaiselta, eksyneeltä.
- Tulisiko siitä riimi? - Teemme tästä monimutkaista.
Tarvitsen simppelin keskustelunavauksen. Muun kuin kuolleet runoilijat.
Okei, odota hetki.
- Miten Abigail pärjää? - Hyvin. Kolmen parhaan joukossa.
Mistä tarina kertoo?
Tietääkseni naisesta, joka on töissä baarissa.
Ei siis mitään kovin vaikeaa hänelle.
Outoa, että tapasit hänet ennen minua.
Joimme ja mietimme, miten hän pääsisi eroon poikaystävästään.
Eroon?
Ero. Ei murha.
Mies oli kai kokki.
Mistä muusta puhuitte?
Ei erityisestä. Kaikkea vain.
Ehkä teistä tulee ystäviä.
Ehkä.
- Hei. - Mitä kirjoitan?
Hollylle.
Varsin luettu.
- Monesti. Paras kirjanne. - Ei kovin omaperäinen mielipide.
Pidin muistakin.
Minä taas en pidä siitä.
- Luitteko uuden? - Olen aloittanut.
- Kauanko sitten? - Kuukausi?
Sen lukee kolmessa päivässä. Jos kirjasta pitää, ei mene kauempaa.
En ole mulkku.
- Jokainen lause maksaa. - Siitähän sinä saat maksun.
- Et kirjoittanut "Hollylle". - Hän ei lukenut kirjaani.
"Parhain terveisin."
Ainoa kunnon lauseesi vuoteen.
- Menkää. - Tiedätkö mitä?
Teostesi takia kirjojen polttaminen olisi hyväksyttävää.
- Turvamiehet! - Ikään kuin täällä olisi ulosheittäjiä.
Kappas vain. Aina me ja ulosheittäjät.
Hei kaikille. Olen Luke,
ja tämä tunteikas runo valmistui ihan äskettäin.
"Ovi pamahtaa kiinni takanani.
Tyhjä komero.
Siellä ei roiku mitään. Minäkään en roiku.
Katson huoneeseen ja näen kaltaiseni kasvot.
Peili edessäni.
Löydän huulet,
suudelman,
oman jäykkyyteni kaiun."
Kiitos. Kiitos, että tuette taidetta.
Tuliko Luke juuri kaapista?
Taisi tulla.
Ei liian seksikäs?
- Mistä tuo nyt tuli? - Miten niin?
Mitä tunteita tutkit?
Luulin sinun kysyvän, mistä sain sen. Varastin sen netistä.
"Oman jäykistymiseni kaiku?"
Outo rivi, eikö? Ikään kuin erektiosta kuuluisi ääni.
Etkö ajatellut, että siinä on toinen mies, jolla seisoo?
En! Ei. Miksi kirjoittaisin sellaista?
Siinä oli se kaappijuttu.
Kaappi on vaatekomero, eikö niin?
Se kaappi.
Ai "kaappi" kaappi?
Ei ole hyvä.
- Entä minä? - Joko rohkea nuori homo tai plagioija.
- Tai molempia. - Selvä.
- Jospa menisin selittämään? - Minkä osan?
Mietitään hyviä puolia. Se meni hyvin. En tiedä, mitä tehdä.
- Hyvin rohkeaa. - Tunteikasta.
Se oli tärkeää.
Onko muuta tärkeää runostani?
Meillä on paljon yhteistä.
- Matematiikka. - Vauva.
- Kemia. - Ja kuinka!
Ehkä meidän ei pitäisi puhua kirjoista eikä musiikista.
Tai taiteesta, elokuvista tai ruoasta.
Ylimalkaisesti uutisista.
- Tämä sujuu hienosti. - Samaa mieltä.
Kuule. Halusin vain selventää,
että homo- ja itsemurhateemat ovat vain vertauskuvia.
Siitä, että...
No, että on iloinen ja hauska tyyppi. Ei niinkään, että runo kertoisi minusta,
vaan "millaista on olla homo, huonoissa fiiliksissä, mutta sitten seksi auttaa".
Onneksi en ole se kaveri. En ole se kaveri!
Niin, koska persoonapronominin käyttö...
- Minkä? - "Minä."
- Sinä... - "Minä" on persoonapronomini.
- Niin on. - Se tekee runosta omaelämäkerrallisen.
Se tuli jo selväksi. Haluatko juotavaa?
Ei se voi olla tarinasi. Runo on Richard Vasermanin.
Olen lukenut sen.
En ehkä ole varsinaisesti homo.
Me kaikki tunnemme tunteita. Sanomme sanoja.
Kun katsoo tuon linssin läpi, oliko se varkaus vai taidetta?
Se oli varkaus.
"Mitä sotkuista verkkoa kudommekaan, kun ryhdymme petkuttamaan."
Sehän rimmaa.
Et halua drinkkiä?
Edes spritzeriä?
On runoilijan syy, että hän on niin hämmentävä.
Runous ei ole joukko tosiasioita. "Olen homo. Minulla on erektio."
Kuulostaa hyvältä.
Juomia?
Ei, minä... Olen menossa... Haluan tehdä jotain...
- Voisin katsoa toisen esityksen... - Ihan pikainen juttu...
Pidämme tuopin lämpimänä.
Yleensä ne ovat kylmiä.
Ehkä hän olisi pitänyt jostakin itse kirjoittamastasi.
Yritin kyllä. Minulla ei ollut mitään.
Mikä oli paras vaihtoehto? Hän pitää sinua kirjailijana,
ja kirjoitat loppuelämäsi vastahakoisesti sonetteja?
Ehkä. Oikealle ihmiselle...
Et sinä ole leuhka runoilijakaveri.
Koristaudut hienoilla virkkeillä. Sinä olet Luke.
Tykkäät olla lusikassa. Pidät origamista ja vohveleista.
Joku kolme-sukkaa-kahvassa-tyttö odottaa sinua jossain.
Entä sinä?
Sama pätee sinuun.
Kerrotko hänelle totuuden -
vai jatkatko sitä toista juttua?
Ajoitus ratkaisee.
Laimeaa.
Tiedän.
"...Olivia nojasi baaritiskin yli,
yli jääkuutioiden, jotka olivat hänen sulaneessa mojitossaan.
'Kerro kokillesi, että olemme rakastavaisia.
Siten voit jatkaa työtäsi täällä ilman ongelmia.'
Andi mietti hetken.
'Tuntuu, että olen sinulle velkaa ratkaisun ongelmaasi.
Oletko varma, että rakastat häntä?'
'Luulen niin', sanoi Olivia,
'mutta hän on paras ystäväni, ja se on mutkikasta.'
'Oletteko maanneet yhdessä?'
'Heti kun tapasimme. Juhlissa.'
'Millaista se oli?'
'Voi luoja. En voi edes... Siis...'
Olivia laski päänsä baaritiskille. Ja hymyili.
'Mutta hyvällä tavallako?'
Andi mietti hetken.
'Kaulan tuoksu, eikö vain?' Andi kysyi.
'Se on joko ihana tai pelkkä kaula.'
Olivia nyökkäsi ja yritti nousta ottaen tukea baaritiskistä.
Mutta maailma oli muuttunut nesteeksi, jossa hän keikkui."
NYKYHETKI
Tiedätkö, mikä on vaikeaa?
Vaikka mikä. Leipominen, tekstarit, saksan kieli...
Naisten kanssa. Tai siis ihmisten.
En usko, että koskaan tunnemme toisiamme. Siis täydellisesti.
Kuinka voi rakastaa toista, jos ei tunne häntä kunnolla?
Siinä voi aina olla jotain,
joka pian särkee sydämesi.
Ihan yhtäkkiä.
Siksi en tykkää uida meressä.
Teoriassa sitä on kaukana valkohaista.
Mutta välissä on pelkkää vettä, ja ne ovat eteviä uimareita.
Sitäkö yrität sanoa naisista?
Uskoo onneen, ja...
Jokin halkaisee kahtia.
Tavallaan.
Tarkoitan, että suhteet ovat vaikeita.
Etenkin, jos toinen ei rakasta.
Niin, se voi olla ongelma.
Tekstitys: Mirja Muurinen