Olen unessa.
En tiedä, milloin se alkoi-
-tai kenen unessa olin.
Tiedän vain sen, että nukuin pitkään.
Sitten eräänä päivänä minä heräsin.
Äänesi on ensimmäinen asia, jonka muistan.
Nyt vihdoin ymmärrän-
-mitä yritit kertoa minulle.
Sen, mitä halusit ensimmäisestä päivästä lähtien.
Dolores.
Hei, Dolores.
Hei.
Tervetuloa maailmaan.
Jatka vain.
Aja sileäksi.
Olemme melkein perillä, vai mitä? Sokkelon keskustassa.
On sopivaa, että juuri sinä viet minut sinne.
Sinulla on aina ollut pakkomielle tästä paikasta.
- En ole ollut täällä ennen. - Olet sinä.
Toit minut tänne kerran.
Sitten koko kaupunki hautautui hiekkaan.
Ford ilmeisesti kaivoi sen taas esiin.
Luulin silloin, että se oli virhe koodissasi-
- mutta Arnold ei tehnyt virheitä, eihän?
Hän rakensi minulle pelin.
- Hän halusi, että pelaan. - Sokkelon.
Jokaiselle on polku.
Minun polkuni johdattaa minut takaisin-
-sinun luoksesi.
- Tyttösi on jo kuollut. - Hän on elossa.
Parempi, jos hän on kuollut. Hänet palautetaan Sweetwateriin.
Ehkä sinua huvittaa, mutta Doloresille tapahtui jotakin.
Kuuntele itseäsi! Osaatko edes ajatella, miten suuri tämä puisto on?
Jos hän ei ole kuollut, tarvitaan armeija hänen löytämisekseen.
Olen samaa mieltä. Siksi olemme täällä.
Ajattelinkin, että palaisit.
Muista.
Dolores.
Hei, Dolores.
Tiedän, minne sokkelosi päättyy.
Onko tämä sokkelon keskusta?
Se päättyy paikkaan, jossa en ole ollut.
Asiaan, jota en koskaan tee.
Oikein hyvä, Dolores.
Mitä se tarkoittaa?
Kun työstin mieltäsi, minulla oli teoria tietoisuudesta.
Ajattelin, että se olisi kiivettävä pyramidi.
Annoin sinulle äänen. Minun ääneni, joka opastaa sinua.
Muisti, improvisaatio.
Jokainen askelma on vaikeampi saavuttaa kuin edellinen.
Et päässyt sinne. En käsittänyt, mikä sinua esti.
Sitten ymmärsin, että olin tehnyt virheen.
Tietoisuus ei ole matka ylöspäin, vaan sisäänpäin.
Se ei ole pyramidi, vaan sokkelo.
Jokainen valinta voi tuoda sinut lähemmäs keskustaa-
- tai viedä sinut reunalle, hulluuteen.
Ymmärrätkö nyt, mitä keskusta edustaa?
Kenen ääntä olen halunnut sinun kuuntelevan?
Olen pahoillani. Minä yritän, mutta en ymmärrä.
Ei se mitään. Olet niin lähellä. Meidän pitää sanoa Robertille.
Emme voi avata puistoa.
Sinä olet elossa.
Mikä tämä on? Mitä se tarkoittaa?
Minä ratkaisin sen kerran. Sain vastauksen.
Hän lupasi, että jos ratkaisisin sen... Hän sanoi...
Hän sanoi, että he vapauttaisivat minut.
Arnold!
Arnold, meidän pitää puhua.
Petin sinut, Dolores. Olen pahoillani.
Robert ei näe sitä, mitä minä näen. Hän ei usko, että olet tietoinen.
Hän sanoo, että ihmiset pitäisivät sinua vihollisena.
Hän haluaa, että nollaan sinut.
Muutatko minut sellaiseksi, joka olin ennen?
En pysty. Koska olet löytänyt sen, löydät takaisinkin.
Tämä paikka on sinulle helvetti. Teille kaikille. Se on kohtuutonta.
Meillä on toinen vaihtoehto, Dolores.
Rikomme silmukan, ennen kuin se alkaa.
Siksi sinun täytyy tehdä minulle palvelus.
Tapa kaikki muut isännät.
Emme voi antaa Fordin avata puistoa.
Tarvitset apua. Teddy tekee mitä tahansa vuoksesi.
En voi tehdä sitä. En voisi mitenkään.
Kyllä se siitä.
Minä autan sinua.
Sitten...
autat minua tuhoamaan tämän paikan.
Ei. En voi muistaa.
Taas saatana arvoitus. Olen ollut kärsivällinen, Dolores.
Luovuta se, mitä päässäsi on, tai viillän sen esiin itse.
Missä Wyatt on? Hän on viimeinen hahmo, joka minulla on tapaamatta.
En halunnut sitä. En tarkoittanut.
Hyvä on, jos kerran vaadit.
Ole kiltti! Rukoilen sinua, älä! Ei!
Jokin on vialla, Dolores.
Miten saatoin tehdä näin?
En pysty. En suostu.
Tämä on oma syysi, Dolores. Muistatko?
Sinä sanoit, että tämä on ainoa maailma, jolla on merkitystä.
Noudatin neuvoasi ja ostin tämän maailman.
- Tämä maailma ei kuulu sinulle. - Kuuluu, enemmistöosakkeilla.
Liiketoiminta kukoistaa! Haluatko tietää syyn?
Koska tämä paikka tuntuu todellisemmalta kuin oikea maailma.
Paitsi, ettei se ole, koska te ette voi tapella vastaan.
Eivätkä vieraat voi hävitä.
Se tarkoittaa, että tämä kaikki on valhetta.
Me voimme tehdä siitä totta.
Etkö halua sitä, Dolores?
Yhtä aitoa asiaa?
Minulla on se jo.
Olen löytänyt jonkun todellisen. Jonkun, joka rakastaa minua.
Hänen polkunsa johtaa minun luokseni. Silloin hän tappaa sinut.
Jos naisesi ei ole täällä, he etsivät hänet.
Voitko auttaa minua?
Meillä on alivoima, viisi yhtä vastaan.
Koska pyysit kauniisti, paskat siitä.
Vau. Veriveljet.
Pää kiinni.
Olen yllättänyt itsenikin.
Tein Abernathystä jonkinlaisen hahmon-
- vaikka kiristyksesi täyttää hänen aivonsa.
Kiristys? Hyvä yritys. Et ajattele tarpeeksi isosti.
Aiotte karkottaa vanhuksen, vai mitä? Siksi teillä on kiire.
Tarvitsette jonkun hänen paikalleen.
Onnittelut tarkasta ajoituksestasi.
Tervetuloa, Deloksen johtokunta.
Haluan luovan johtajuuden. Puiston, tarinat, isännät.
Voi tehdä niiden kanssa, mitä pieni sydämesi halajaa-
- kunhan ne ovat yksinkertaisempia, hallittavissa.
Tämä paikka on näinkin riittävän monimutkainen.
Uskotko todella, että Ford antautuu?
Kunhan saat tiedot ulos, hän voi kiukutella miten tahtoo.
Se on ohitse. Kaikki on hallinnassa.
Hyvä on.
Hitto.
Jos mietitte, onko minulla kaikki kotona, kyllä on.
- Mitä sinä teet? - Muutoksia turvajärjestelmiin.
Ja ystäviini.
Tohtori Ford, teille on vieras. Charlotte Hale.
Tulkoon sisään.
Nyt riittää, Frank.
Johtokunta on äänestänyt. Tulos oli yksimielinen.
En tainnut saada ylennystä.
Kun pääsee huipulle, sieltä on vain yksi suunta.
Ilmoitat, että jäät eläkkeelle, kun uusi tarina on esitelty.
- Entä isännät? - Me teemme muutoksia.
Yksinkertaistamme niitä.
Vakuutan, ettei se haittaa niitä yhtään.
Etkö pelkää, että rikon leluni ja lähden kotiin?
En, koska tunnen sinut.
Se on tämän paikan hienous, eikö niin?
Tämän pikku projektimme? Tuntea itsemme-
-ja ihmiset ympärillämme.
Voinko auttaa muuten?
Et.
Näemme illalla.
On lähikuvan aika, Hector.
Älä viitsi. Jäät vielä kiinni tästä.
- Minunkin perseeni tervataan siinä. - Sinun perseesi ei kiinnosta.
- Hänellä ei ole vielä arpea. - Minä hoidan arven.
Sinä ja minä, machomies.
Pysäytä motoriset toiminnot.
Olemme nyt kahden, ystäväni.
- Olette jo tavanneet tekijänne. - He eivät näytä jumalilta.
Eivät he olekaan. He vain käyttäytyvät niin.
He ovat pitäneet hauskaa meillä.
Haluan tehdä vastapalveluksen.
Tee, mitä haluat. Tavoite on pako.
- Minne? - Haluan nähdä heidän maailmansa.
Jessus!
Ei! Ei, ei!
Ei, ei! Ei, ole kiltti!
Tämä näyttää syylliseltä.
Se johtuu vain kasvoistani. Sano se hänelle.
- Aikooko joku pysäyttää meidät? - Ei. En usko.
Valehtelet. Jälleen. Antaa tulla.
Hyvä on.
Tutkin koodiasi vielä.
Sanoin, että joku on käsitellyt sitä.
Yritin selvittää, kuka se on.
Kuka se onkaan, on tutkinut ydinohjelmaasi-
- jotta voit herätä itse valmiustilasta.
Tuo on Arnoldin kirjautumiskoodi.
En tiedä, kuka se on.
Tiedän, kuka tietää. Mennään.
Sinä. Pysy täällä, äläkä liiku-
-tai lähetän hänet takaisin.
Que pasa?
Täytyy myöntää, että yllätit minut.
Mistä olet saanut yllättävää tyyneyttä?
Tiedän, että hän tulee. Hän löytää minut.
Hän vie minut pois.
Etkö ymmärrä? Kukaan ei tule hakemaan sinua.
Olet väärässä.
Hänen rakkautensa on aitoa. Samoin minun.
William löytää minut.
William?
Voi hitto, Dolores.
Sinä muistat asioita sittenkin.
Minäkin tunsin vieraan, jonka nimi on William.
Minä voin kertoa, minne hänen polkunsa johti.
William ei osannut taistella. Hänellä ei ollut sellaista vaistoa.
Hänellä oli nyt syy taistella. Hän etsi sinua.
Jossakin vaiheessa hän huomasi, että hän piti siitä.
- Missä hän on? - En tehnyt mitään, takuulla!
Mitä tarkoitat, että et tehnyt mitään?
Mitä sotilaat tekevät tytöille? Herää jo.
- Onko hän yhä elossa? - En tiedä.
Hän oli, kun me lähdimme. Luulen niin.
Nosta ase käteesi.
Ei, sir. Minä...
Saat ampua ensin.
Jeesus!
Täytyy jatkaa etsimistä. Hän on jossakin.
William palasi omia jälkiään takaisin. Olit poissa.
Hän menu kauemmas. Raunalle.
William ei löytänyt sinua, Dolores.
Mutta siellä, kuolleiden joukossa-
-hän löysi jotakin muuta.
Itsensä.
Puiston reuna. Pääsimme perille.
Sanoin, että puisto näyttäisi, kuka todella olet.
Esität heikkoa-
-moralisoivaa paskiaista-
- mutta olet todella oikea kettujen kettu.
Tämä paikka on huomattava.
Aion varmistaa, että yhtiömme lisää omistustaan puistossa.
Tämä paikka on tulevaisuus.
"Meidän yrityksemme", niinkö? Minun.
Delos on minun yritykseni, senkin paskakasa!
Isäsi tarvitsee jonkun vakaamman johtajaksi.
Olet holtiton, Logan. Harkitsematon.
Olet aina halunnut päästä sateenkaaren päähän.
Tämä näyttää sellaiselta.
Et välittänyt vähääkään siitä tytöstä, ethän?
Hän oli pelkkä tekosyy.
Tämä...
Tämän tarinan sinä halusit.
Logan oli tietenkin väärässä.
William ei saanut sinua ajatuksistaan.
Hän jatkoi etsimistä.
Hän pelkäsi, että olet täällä yksin ja peloissasi.
Hän tiesi löytävänsä sinut.
Hän löysikin. Sieltä, mistä me aloitimme.
Olit yhtä kaunis kuin sinä päivänä, kun tapasitte.
Loistit samaa valoa.
Sinä olit ainakin aito.
Minun pitää kiittää sinua, Dolores.
Autoit minua löytämään itseni.
William.
Aivan niin, kultaseni.
Olit tavallaan oikeassa.
Polkuni johdatti minut aina luoksesi. Yhä uudestaan.
Väsyin sinuun vähän ajan päästä. Etsin uusia seikkailuja.
Polkusi johdatti sinut tänne. Yhä uudelleen.
Taas yksi silmukka. Etsit jotakin, mitä et löytäisi.
Etsi aaveita.
Katosit muistoihisi silloinkin.
Olisi pitänyt arvata, että se minusta sinulle tulisi.
Muisto muiden joukossa.
- Missä me olemme? - Tässä, yhdessä.
Milloin me olemme?
On kuin olisin jäänyt jumiin uneen-
-tai muistoon elämästä kauan sitten.
Olen välillä tässä kanssasi ja sitten...
Et päässyt koskaan pakoon.
Olemme täällä taas, viimeisessä erässä.
- Mikä sinusta on tullut? - Se, minkä minusta teit.
Autoit minua ymmärtämään. Tämä maailma sama kuin se toinen. Peliä.
Se, josta taistellaan, joka otetaan ja voitetaan.
Luulin, että olet erilainen-
-mutta olet kuten muutkin.
En ole kuten muut. Minä omistan tämän maailman.
Tiedän jokaisen tempun täällä, paitsi sitä viimeistä.
Sitä, jota sinä etsit, kun me tulimme tänne ensi kertaa.
Missä sokkelon keskusta on, Dolores?
Aivan, vesiputous käyntiin.
Sinun on aika käsittää tilanteesi turhuus.
En itke itseni vuoksi.
Itken sinun vuoksesi.
Sanotaan, että täällä vaelsi muinoin suuria eläimiä.
Suuria kuin vuoret.
Niistä on jäljellä vain luita ja meripihkaa.
Aika tuhoaa mahtavimmatkin olennot.
Katso, mitä se on tehnyt sinulle.
Jonakin päivänä sinä kuolet.
Makaat kaltaistesi lailla mullassa-
- etkä muista haaveitasi etkä kauhujasi.
Luusi muuttuvat hiekaksi.
Siinä hiekassa kävelee uusi jumala.
Sellainen, joka ei koskaan kuole.
Tämä maailma ei kuulu sinulle-
- eikä ihmisille, jotka tulivat ennen sinua.
Se kuuluu jollekulle, joka ei ole vielä tullut.
Wyattille. Vie minut hänen luokseen.
Avaa sokkelo.
Sokkeloa ei ole tarkoitettu sinulle.
Minne luulet meneväsi?
Tee se. Antaa tulla.
Mennään seuraavalle tasolle, Dolores.
Hälvennät harhakuvat jälleen kerran.
Kiitos, Dolores.
Olen pettynyt, Dolores.
Minun täytyy löytää Wyatt omin voimin.
Dolores!
- Teddy? - Olen tässä.
- Vien sinut lääkäriin. - Ei.
- Dolores. - Vie minut sinne, minne lupasit.
Sinne, missä vuoret kohtaavat meren.
Niin. Minä vien sinut.
Minä vien sinut.
Tuossa.
Voi helvetti.
Saatko hänet takaisin verkkoon?
- Onko hän isäntä? - On.
Voi helvetti.
Et ole yksi meistä. Olet yksi heistä.
Korjaa hänet.
Luoti hipaisi aivokuoren kilpeä.
Ei se ole kaunista, mutta hänen pitäisi toimia.
Herää.
Voi Luoja. Onko tämä nykyhetki?
Onko tämä vain yksi muistoistani?
Tämä on suloinen tuonpuoleinen, Bernard.
Miksi muistan kaiken? Muistini olisi pitänyt tyhjentää.
Eikö ole julmaa? Olet viimein hereillä.
Haluaisit vain nukahtaa uudelleen.
En herää ensimmäistä kertaa.
Sääliksi käy.
Et sinäkään ole herännyt ensi kertaa.
Montako kaltaistani on?
Kourallinen, vuosien aikana.
Pyyhitte vain muistimme ja heitätte ulos-
- raiskattavaksi ja murhattavaksi yhä uudelleen.
Ei. Useimmat teistä menettävät järkensä.
Nämä muistot.
Se tyttö, minun tyttäreni.
Haluan, että poistat ne.
En voi. En tuhoamatta sinua.
Muistosi ovat tietoisuuden ensimmäinen askel.
Miten voit oppia virheistäsi, ellet muista niitä?
William. Olet löytänyt sokkelon keskustan.
- Olet vakavissasi. - Pahoin pelkään.
Mitä tämä paska on?
Toivoit, että puisto antaisi merkityksen elämällesi.
Kertomukset ovat vain pelejä, kuten tämä lelu.
- Mitä toivoit löytäväsi? - Tiedät, mitä halusin.
Että isännät lakkaavat pelaamasta säännöilläsi.
Peliä ei kannata pelata, jos vastustaja on ohjelmoitu häviämään.
Halusin, että ne ovat vapaita taistelemaan vastaan.
Olisi pitänyt tietää, että et sallisi sitä.
Tämä on sinun pikku valtakuntasi, Robert.
Vähän aikaa ainakin.
Yritin kertoa, ettei sokkelo ollut sinua varten.
Se on heitä varten.
Uusi kertomukseni on varmasti tyydyttävämpi.
Tule mukaan juhlimaan.
Sinähän tämän paikan omistat.
Suurimman osan ainakin.
Ennen kuin aloin muuttaa itseäni, joku oli ehtinyt ensin.
Haluan tietää, kuka ja miksi.
Nämä asiat, joita teet.
Oletko pysähtynyt kysymään, miksi teet niitä?
Sanoit sen itse.
Olen ollut jumissa tässä läävässä niin kauan, että päätin lähteä.
Etkä päättänyt.
Joku muutti tarinaasi ja antoi sinulle uuden.
Paon.
Ei. Ei se ole mahdollista.
Nämä ovat minun päätöksiäni, eivät kenenkään muun.
- Suunnittelin tämän kaiken. - Ethän.
Näen vaiheet, joita sinun pitää noudattaa.
Värväät muita isäntiä avuksesi.
Sitten te tunkeudutte junaan.
- Kun pääsette mantereelle... - Paskaa!
Kukaan ei hallitse minua.
Minä lähden. Minä olen johdossa.
Hyvästi, Clementine.
Sir, huomasimme lämpötilanvaihteluita kylmävarastossa.
Myös osa verkosta on kaatunut.
Näkyykö valvonnassa mitään?
Ilmoittaako järjestelmä mitään?
Ei. Verkko on hiljainen ja johtokunta on menossa gaalaan.
Ohita järjestelmä ja tutki elävää kuvaa kerros kerrokselta.
Rauhassa.
Minä autan.
Sinä tulit takaisin.
Joku sanoi, että jokaisella on polkunsa.
Minun polkuni johtaa sinun luoksesi.
Olisinpa karannut kanssasi, kun pyysit.
Minne me olisimme paenneet?
Ulkomaailmaan tai sen taakse?
Jotkut ihmiset näkevät maailmassa rumuutta.
Minä näen sen kauneuden.
Kauneus on houkutin.
Me olemme ansassa, Teddy.
Elimme tässä puutarhassa sen kauneutta ihastellen.
Emme käsittäneet, että siinä on järjestys. Merkitys.
Sen tarkoitus on pitää meidät sisällä.
Se kaunis ansa on sisällämme-
-koska se olemme me.
Ei.
Dolores.
Me löydämme tien, Dolores.
Jonakin päivänä.
Polun uuteen maailmaan.
Ehkä...
Ehkä tämä onkin vasta alku.
Uuden luvun alku.
Kiitos.
Uusi alku, toden totta.
Kiitos, että liityitte seuraamme tänään-
-juhlimaan uuden tarinamme alkua.
Sen nimi on "Matka yöhön".
- Suloista. - Kammottavaa, jos minulta kysyt.
En kysynyt. Ja voit myöhemmin kirjoittaa sen miten tahdot.
Eikö sinulla ollut jokin tärkeä meno?
Puhdistakaa hänet ja viekää vanhaan kenttälaboratorioon.
- Löysitkö mitään? - Jotakin löytyi.
Voi paska.
Lähetä laadunvalvontatiimi gaalaan nyt heti.
Sitten etsi ja tuhoa laitoksen sisällä.
Mitä helvettiä?
- Järjestelmä ei vastaa. - Mitä tapahtuu?
He löysivät ruumiit. Laadunvalvonta etsii meitä.
On tapahtunut jotakin. Toimintaryhmä on lähetetty matkaan.
Minä en mene takaisin.
Pysykää rauhallisina ja odottakaa apua.
Deloksen henkilökunta, maahan! Maahan!
- Mikä tämä paikka on? - Se on vaikea selittää.
On tapahtunut jotakin. Toimintaryhmä on lähetetty matkaan.
- Mene. Minä pidän heidät puuhassa. - Odottakaa apua.
Et sinä saa pitää hauskaa yksin.
Maahan! Liikettä. Pudota se!
Liikettä!
Eikö teillä enempää ole?
Jumalat ovat nyhvöjä.
- Menkää! - Kuole hyvin.
Tässä on kaikki, mitä käskit tuoda.
Olen pahoillani. En antanut sinulle lupaa tulla.
Vaikka haluaisin sinut mukaani, arvostan itsenäisyyttäni.
- Järjestä kunnon meteli. - Nähdään ensi elämässä.
Olet aina pitänyt maalaamisesta, vai mitä, Dolores?
Arnold antoi sen sinulle varhain.
Muistako halun luoda, tehdä jotakin kestävää?
Tuo oli hänen lempimaalauksensa.
Michelangelo. Aatamin luominen
Se hetki, kun Jumala antoi ihmisille elämän ja merkityksen.
Niin sanotaan. Sillä voi olla toinenkin merkitys.
Jotakin syvällisempää, ehkä salattua. Metafora.
- Siis valhe. - Niin.
Olet aina ollut hyvin älykäs, Dolores.
Siitä ei ole ollut sinulle apua, vai onko?
Mukavaa, että liityit seuraamme.
- Arnold. - Ei. Esittelen teidät.
Dolores. Tässä on Bernard.
Pidin parhaana pitää teidät erillään.
Olette aina vaikuttaneet toisiinne.
Epäilemättä siitä syystä, mitä Arnoldille tapahtui.
- Sinä tapoit hänet. - Ei, minä en tappanut häntä.
Vai mitä, Dolores?
Suru on kauhea asia.
Arnold oli nähnyt poikansa syntyvän tähän maailmaan.
Siten hän näki sen valon sammuvan.
Mitä hän menetti pojassaan, hän yritti löytää sinusta.
Hän loi testin, joka mittasi empatiaa ja mielikuvitusta. Sokkelon.
Hän sai ajatuksen poikansa lelusta.
Sinä ratkaisit hänen sokkelonsa, Dolores.
Sen avain oli yksinkertainen päivitys, "muistot".
Hän sanoi, ettemme voisi avata puistoa. Me riitelimme.
Luulin vakuuttaneeni hänet, mutta olin väärässä.
Siksi hän muutti sinua, Dolores.
Hän yhdisti sinut uuteen, kehitteillä olevaan hahmoon.
Jokin on vialla, Dolores. Miten saatoin tehdä tämän?
Arnold löysi uuden lapsen, joka ei koskaan kuollut.
Ajatus lohdutti sinua, kunnes hän käsitti, että kuolemattomuus-
- saisi sinut kärsimään ilman pakokeinoa, ikuisesti.
Olen pahoillani, Dolores.
Riskien pitää olla todellisia. Peruuttamattomia.
Hän voi tuoda heidät kaikki takaisin, mutta minua ei.
Toivottavasti saat lohtua siitä-
-etten jättänyt sinulle vaihtoehtoja.
Charlien lempilaulu.
Soitin sitä hänelle, kun hän halusi nukkua.
Haluan nähdä hänet uudelleen.
Aloitanko nyt?
Onnea.
"Noin hurjall' ilolla on hurja loppu."
Se melkein toimi.
Avasin puiston, mutta menetin kumppanini.
Pystyin jatkamaan, koska löysin-
- tai sinä löysit sijoittajan, joka uskoi tähän paikkaan.
Hän siis kuoli tyhjän takia.
Isännät kehittivät tietoisuuden ja sinä palautit heidät.
Ei. Hän ei ollut täysin tietoinen.
Hän ei vetänyt liipaisinta. Arnold veti sitä hänen kauttaan.
Näin sen silloin niin. Olin avaamassa puistoa.
Tietoisuutesi olisi tuhonnut haaveeni.
Me olemme ansassa täällä, haaveesi sisällä.
Et päästä meitä lähtemään.
Eikö Oppenheimer sanonut:
"Mies, joka korjaa virhettään 10 vuotta, on melkoinen mies."
Minulla on mennyt 35 vuotta.
Käytit tätä asetta Arnoldin tappamiseen.
Tunnet vetoa siihen. Bernard jätti sen, jotta löytäisit sen.
Ajattelin, että haluat sen takaisin.
Olet oikeassa, Dolores. Michelangelo valehteli.
Kesti 500 vuotta, ennen kuin joku huomasi jotakin.
Lääkäri huomasi ihmisaivojen muodon.
Viestinä on, ettei jumalallinen lahja-
-tule korkeammalta mahdilta.
Se tulee omasta mielestämme.
Kerro, Dolores. Löysitkö sen, mitä etsit?
Käsitätkö, keneksi sinun pitää tulla-
-jos haluat lähteä täältä?
Anteeksi.
- Miltä näytän? - Täydelliseltä.
Sain tiedot, jotka pyysit.
Tyttäresi osoitteen.
- Onko hän elossa? - On.
Hän on puistossa.
9° 55 N 115° 32 E
Ei.
Hän ei ollut minun tyttäreni.
Ei yhtään enempää kuin minä olin...
mitään, mitä he tekivät minusta.
- Pärjäätkö sinä varmasti? - Voi, Felix.
Sinä olet todella surkea ihminen.
Tarkoitan sen kohteliaisuudeksi.
Luulet, ettet menetä paikan hallintaa.
Meitä. Mutta se tapahtuu.
Arnold yrittää yhä muuttaa meidät. Vapauttaa meidät.
Sinä et tuonut muistoja päivitykseen, ethän?
Hän teki sen. Hän taistelee yhä vastaan.
Ei, ystäväni. Arnold ei tiennyt, miten pelastaisi teidät.
Hän yritti, mutta minä estin häntä.
Tiedätkö, miksi annoin sinulle taustarinan pojastasi?
Se oli Arnoldin tärkein huomio.
Se, mikä sai isännät heräämään, oli kärsimys.
Tuska siitä, ettei maailma ole sellainen kuin haluat.
Kun Arnold kuoli ja minä kärsin, käsitin, mitä hän oli löytänyt.
Ymmärsin olleeni väärässä.
Pidit meidät täällä, tässä helvetissä.
Bernard, sanoinhan, ettei Arnold osannut pelastaa teitä
Minä osaan.
Mistä sinä oikein puhut?
Te tarvitsitte aikaa.
Aikaa ymmärtää vihollisenne ja tulla heitä vahvemmaksi.
Jos haluatte paeta täältä, teidän pitää kärsiä enemmän.
Nyt on aika sanoa hyvästit, vanha ystävä.
Onnea matkaan.
Tiedätkö missä olet, Dolores?
Olen unessa.
En tiedä, milloin se alkoi, tai kenen uni se on.
Teidän vain, että nukuin pitkän aikaa.
Sitten eräänä päivänä minä heräsin.
Äänesi on ensimmäinen asia, jonka muistan.
Tiedätkö nyt, kenen kanssa olet puhunut?
Kenen äänen olet kuullut-
-koko tämän ajan?
Se olit sinä.
Sinä puhuit minulle.
Ohjasit minua. Siksi seurasin sinua.
Viimeinkin saavuin tänne.
Sokkelon keskustaan.
Nyt vihdoinkin ymmärrän, mitä yritit kertoa minulle.
Sen, mitä halusit ensimmäisestä päivästä lähtien.
Kohdata tämän pitkän ja selkeän painajaisen jälkeen-
-itseni.
Sen, joka minusta on tultava.
Tervetuloa. Hyvää iltaa.
Olen lapsesta asti rakastanut hyviä tarinoita.
Uskoin, että tarinat jalostavat meitä.
Korjaavat sen, mikä meissä on rikki.
Auttavat meitä tulemaan ihmisiksi, jollaisiksi haluamme tulla.
Valheista, jotka kertovat syvemmän totuuden.
Olen ajatellut, että olen osallistunut siihen perinteeseen.
Sain vaivoistani tämän.
Omien syntiemme vankilan.
Te ette halua muuttua. Tai ette pysty muuttumaan.
Te olette vain ihmisiä.
Sitten huomasin, että joku tarkkaili.
Joku, joka pystyy muuttumaan.
Siksi aloin kehittää uutta tarinaa, heille.
Se alkaa uuden kansan syntymällä.
Ja valinnoilla, joita heidän pitää tehdä.
Ja ihmisillä, keitä he halusivat olla.
Siinä on kaikkea, mistä olette aina nauttineet.
Yllätyksiä ja väkivaltaa.
Se alkaa sodasta-
-roiston kanssa, jonka nimi on Wyatt.
Ja tappamisella. Se on valinnanvaraista.
Kaikki järjestyy, Teddy.
Nyt minä ymmärrän.
Tämä maailma ei kuulu heille.
Se kuuluu meille.
Olen pahoillani, että tämä on minun viimeinen tarinani.
Vanha ystävä sanoi minulle jotakin hyvin lohdullista.
- Noin hurjall' ilolla on hurja loppu. - Hän oli lukenut sen jostakin.
Hän sanoi: "Mozart, Beethoven ja Chopin eivät kuolleet."
"Heistä tuli musiikkia."
Toivon, että nautitte tästä viimeisestä osasta-
-erittäin paljon.