Aiemmin tapahtunut
Hän sanoi: "Veljeni ampui minua."
Katso kääntöpuolta. - Killbrothers.
Mortenilla ei ole veljeä. - Paitsi Killbrothers.
Maksan kyllä velkani. - Ota ase ja laukaise.
Mene edeltä. Tulen parin tunnin päästä.
Se on Hans!
Pulssi tuntuu.
Häneltä on viety käsi. Hän on koomassa.
Isä kuoli aamulla. Nyt meitä on vain me kaksi.
Eikö sinun pitänyt pyytää apua uudelta kollegaltasi?
Taisin löytää jotain. - Lisen vlogista löytyi Rikard Jonson.
Jatkan Hellen perustaman kokeiluesikoulun toimintaa.
Natalie Anker on seuraava uhri!
Pudota veitsi!
Isä, onko kipuja?
Sinulle ei voida antaa enempää kivunlievitystä.
Tiedän, että tämä on sinusta vihonviimeinen paikka.
Sinun ei tarvitse maata täällä enää kauan.
Hei sitten, isä.
SILTA III 4/10
Etsimme Knightrideria eli Rikard Jonssonia.
Ruotsin kansalainen, asuu Kööpenhaminassa.
Hänen asuntoaan tarkkaillaan, luultavasti turhaan.
Asui 17―vuotiaaksi äitinsä kanssa Helsingborgissa.
Muutti Kööpenhaminaan äidin kuoltua. Työskentelee siivoojana.
Työnantajan mukaan hän on yksinäinen susi.
Poliisin jututtamat naapurit sanoivat samaa.
Hänet on etsintäkuulutettu. Passi on peruutettu.
Onko hän paennut maasta? - Ei. Hän elää omissa oloissaan ―
ja palaa turvalliseen paikkaan.
Missä hän siivosi? - Sitä selvitetään juuri.
Entä puhelut? - Tiedot ovat tulossa Tanskasta.
Entä Lise? Rikard palvoo naista ja uskoo, että heillä on side.
Hän hakeutuu ehkä Lisen luo.
Selvä.
Sanoiko hän mitään muuta? - Ei. Vain paikan ja kellonajan.
Missä se sitten kuppaa?
Kerrankin ajoissa.
Mitä pitää tehdä? - Painua Ruotsiin, hakea laukku ja palata.
Kumpi teistä lähtee?
Miten niin kumpi? - Toinen jää pantiksi.
Ei kuulu diiliin. - Älä sinä puhu diileistä.
Panit naisesi hoitamaan ongelmasi. - Yhteisen ongelman.
Minä jään tänne. - Etkä jää!
Et jää kaksistaan tuon kanssa.
Sinä lähdet Ruotsiin. - Selvä.
Tässä on osoite ja lokeron avauskoodi.
Aja varovasti.
Yritän palata pian.
Hei. Olemme odotelleet sinua. - Mitä nyt taas?
Äiti, pitää päästä vessaan.
Mene edeltä.
Onko teillä hyviä vai huonoja uutisia? - Enimmäkseen huonoja.
Niin arvelinkin.
Auttakaa kantamaan.
Hänkö ei käynyt Bente Knudsenin kimppuun? - Ei.
Miten löysitte hänet Natalie Ankerin luota? - Tietokoneen datan avulla.
Hän etsii ehkä sinut käsiinsä. - Ei hän tiedä, että autoin teitä.
Tältä hän näyttää.
Ota meihin yhtettä. - Tämä on Rikard.
Tuttuko? - Hän siivoaa meillä ja kulkee omilla avaimilla.
Karen?
Avaa, Karen.
Karen. - Äiti!
Avaa, Karen!
Rikard on siellä. - Me jatkamme tästä.
Sinun pitää poistua. - Et koske tyttöön, Rikard!
Rikard. Olen Henrik Sabroe Kööpenhaminan poliisista.
Pyydän, että päästät Karenin.
Rikard, vastaa minulle.
Tuokaa Lise tänne tai Karen kuolee.
Asia järjestyy, mutta päästä ensin Karen pois.
Lise tänne tai Karen kuolee!
Apuvoimia on tulossa 10 - 15 minuutin sisällä.
On teidän syytänne, jos Karenille käy jotain.
Miten muka? - Rikard tietää, että autoin teitä ja iskee nyt Kareniin.
Pääsen asuntoon. Voin mennä Karenin tilalle. - Ei käy.
Miten pääsisit asuntoon? - Toista kautta.
Mitä tahansa oletkin tehnyt, se kalpenee lapsentapon rinnalla.
Ylitit jo yhden rajan. Älä ylitä toista.
Turpa kiinni, turpa kiinni...
Jos toteutat uhkauksesi, jokin sinussa menee rikki.
Se ei korjaannu enää koskaan.
Ymmärrätkö mitä sanon?
Jos Karen kuolee, hän vie osan sinua mukanaan kuolemaan.
Lapsen kuolema... Elämä menee iäksi raiteiltaan.
Lapsen tappamista kadut loppuikäsi. - Mä tapan sen!
Missä Saga on?
Tuollako? Helkkari.
Karen! - Pysy rauhallisena.
Lise!
Rikard, kuuletko? - Olen tehnyt kaiken sinun takiasi.
Puhu hänelle. - Tiedän sen. Anna anteeksi.
Ole kiltti, älä koske tyttöön! Päästä hänet, minä tulen sisään.
Vaihda Karen minuun.
Turpa kiinni...
Rikard, kuuletko?
Karen, kuuletko? - Äiti!
Turpa kiinni joka iikka!
Äiti! ― Rikard, ota ihan rauhallisesti.
Pudota veitsi.
Äiti!
Saga.
Saga, kaikki hyvin.
Anna olla. Kaikki on hyvin.
Hyvin meni. Voit nostaa aseen.
Ei hätää.
Sisään.
On aika aloittaa. - Minä tulen.
Tiedän, että te odotatte jo pääsevänne viinin ja ruuan ääreen.
Malttakaa vielä hetki.
Mitä olet oppinut täällä tänään?
Että nyt muuttuu ääni kellossa ja siippasi saa kuulla kunniansa?
Tai pomosi tai Agneta, joka imee sinusta energiat?
Siinäkö on sinun tänäinen oppisi?
Ehei. Toivottavasti elämän― tarinani on osoittanut teille, ―
että onni on valinta.
Pitää vain muistaa, että kaikki lähtee täältä, ―
ja siitä, miten suhtaudut itseesi.
Kiitokset huomiostanne.
Ole hyvä. - Kiitoksia.
Hei, Claes. - Hei, Annika.
Olit hyvä, niin kuin aina.
Miten voin olla avuksi?
Voisinko saada nimikirjoitukseni tähän Örebrossa ottamaani kuvaan?
Tänään jätit pois akkuvertauksen. - Totta puhuakseni unohdin sen.
Ole hyvä.
Voinko taas ottaa kuvan? - Totta kai.
Hetki vain.
Kiitos.
Hei.
Kenelle omistan tämän? - Rafaelalle.
Raiteelta 1b kello 13.26 lähteväksi ilmoitettu juna lähtee raiteelta 2b.
Eikä!
Hei siellä!
Mitä te oikein teette?
Linn!
Saitteko hänet? - Saimme.
Onko hänet jo tuotu? - Hän on paikkailtavana.
Haluan olla läsnä kuulustelussa. - Se ei tule kyseeseen.
Voit korkeintaan seurata kuulustelua peiliseinän takaa.
Suo anteeksi.
Miksi menit asuntoon?
Jos on perusteltua uskoa, että tekijä uhkaa vahingoittaa panttivankia...
Kiitos. Tunnen pykälät.
En tarkoittanut sitä. - Sitä sinä kysyit.
Muotoilen kysymykseni toisin.
Miten isäsi kuolema on vaikuttanut sinuun? - Emme olleet läheisiä.
Entä se, että Hans on yhä koomassa? - Se ei vaikuta työntekooni.
Varomattomiin toimiisi on siis jokin muu syy. - En ole varomaton.
Uskoakseni pelastin Natalie Ankerin ja Karen Friis Andersenin hengen.
Äitisi soitti. - Minkä vuoksi?
Hän on huolissaan siitä, että et anna aikaa surutyölle.
Hän ei saa puida asioitani sinun kanssasi.
Hän toivoo sinun osallistuvan muistotilaisuuteen.
Rikard on nyt tuotu tänne. ― Entä hänen puolustuksensa?
Hän ei halua asianajajaa. Voimme aloittaa.
Helle Anker, Fabian Christensen, Hans Pettersson.
Kerro heistä.
No.
Asianajaja kehottaisi mieluummin puhumaan kuin vaikenemaan.
Tunnustat tai et, emme päästä sinua.
Minä luulin, että olisit ylpeä teoistasi.
Vaikka Lise ei sinulle hurraisikaan, olet sentään tarttunut toimeen.
Olet ryhtynyt sanoista tekoihin.
Katsopa näitä kuvia.
Helle Anker.
Fabian Christensen.
Hans Pettersson.
Aloitetaanko Hansista?
Aikoiko se nainen salakuljettaa tämän Tanskaan? - Aikoi.
Onko sisällöstä tietoa? ― Ei.
Katsotaanko? - Ei ole tarpeen tietää.
Yksi Marc yritti kai lyhentää velkaa paikalliselle nilkille Steenstrupille.
Ei kiinnosta. Colbert, järjestä asia. ― Hyvä on.
Mitä huusitkaan Liselle?
"Sinä petit minut."
Sellainen tekee kipeää.
Sitten nousee viha. Niinkö siinä kävi?
Puhu jo.
Linn. Hänet on saatava puhumaan.
Eikö hän puhu? - Ei sanaakaan.
Ei vielä. Meillä on aikaa.
Eikä ole! Hänet on saatava yhdistettyä murhiin ja Hansiin.
Mennään sivummalle.
Tilanne on sinulle vaikea, mutta tutkimme murhia ja pahoinpitelyä, ―
jonka kohde oli poliisipäällikkö, ei sinun miehesi.
Sinun pitää siirtyä sivuun. - Mitä se tarkoittaa?
Et voi kulkea täällä mielesi mukaan. ― Entä kollegani?
He ovat lainassa teiltä ja minun alaisuudessani.
Halusin joustaa säännöistä, koska ymmärrän tilanteesi, ―
mutta tutkinnallisesta näkökulmasta se on väärin.
Henkilökohtaiset syyt hämärtävät ajatuksiasi. - Et ole ajatustenlukija!
Viihdytkö täällä? - Rikospoliisissako?
Mieheni työhuoneessa. - Tämä on tilapäistä.
Aivan, niin on.
Isoisäni pani kaiken peliin luodessaan Ekdahls―talot, ―
jotta kaikki voisivat päästä kohtuukustannuksin kiinni ―
hyvään, toimivaan ja vankkaan taloon.
Meillä on 10 tomipistettä muissa Pohjoismaissa, ―
joten oli jo aikakin avata liike myös Tanskassa.
Katkaistaan nauha!
Hieno puhe.
Mitä sinä teet täällä? - Moikkaan tyttöystävääni.
Varasin meille pöydän kahdeksaksi.
Ehditkö siksi? - En oikein tiedä...
Eihän kukaan tunne sinua Tanskassa. - En menisi takuuseen.
Illastat ystävättäresi pojan kanssa Köpiksessä. Ihan normaalia.
Anna! - Tullaan.
Yritän tulla, mutta en lupaa varmasti.
Hei.
Miten meni? - Pieleen.
Jeanette?
Laukku vietiin. ― Että mitä?
Viereeni ajoi auto ja kaksi miestä vei laukun.
Istu.
Tässä on 7 500.
Se on vähän, mutta enempää en saanut kasaan.
Saat autonkin.
Tajuatko mikä laukun arvo on? - Enemmän kuin 78 000.
Hitosti enemmän. Käsitätkö?
Hankin ne rahat.
Saat kyllä rahasi. Keksin ratkaisun.
Turpa kiinni nyt!
Velkasi on kuitattu.
Olemme sujut.
Antaa heittää.
Häipykää!
Onko homma tällä selvä? - Niin se väitti.
Mistä hitosta sait rahat? - Möin piilossa olleita koruja.
Piilossa minultako? - Niin.
Olen tosi pahoillani tästä kaikesta.
Mennään kotiin.
Miten meni? - Pasmojen mukaan.
Miten sujuu? - Rikard vaikenee.
Luuleeko hän selviävänsä tästä vaikenemalla? - Ehkä.
Hän kaipaa huomiota. Luulisi, että hän ottaa kunnian teostaan.
Rikard yllättyi, kun näki Hansin kuvan.
Millä lailla? ― Ihan kuin hän ei...
Siivousfirman vuorolistan mukaan Rikardilla oli mahdollisuus murhiin.
Hiillostetaan häntä lisää. - Se saa odottaa.
Tuli tähdellisempää tekemistä.
Käsi on Hansin. Sormuksesta päätellen.
Voi hemmetti.
Uhri on taas asetettu näyttävästi esille ja valaistu.
Ensin Anker, jonka sydän löytyi hänen autostaan.
Se johdatti meidät Hansin luo.
Häneltä viety käsi puolestaan johti meidät tänne.
Mikään ei yhdistä Christenseniä muihin. - Pitää paikkansa.
Tekikö Rikard tämän kaiken karattuaan Natalie Ankerin luota?
Tai jo aiemmin. - Mies on kuollut alle 12 tuntia sitten.
Kuka hän on? - Emme tiedä vielä.
Näyttää siltä, että elimiä ei ole irrotettu.
Helvetti.
Hei, Claes. - Hei.
Anteeksi jos häiritsen.
Luin isästäsi. Otan osaa. - Kiitos.
Oliko se äkillistä? - Ei. Hän sairasti pitkään.
Vaikka kuolemaa osaa odottaa, se järkyttää silti.
Halusin ilmaista osanottoni ja kysyä, miten voit.
Kiitoksia.
Onko joku... Tai ehkä haluat olla yksin?
Tulenko sisään hetkeksi?
Käy peremmälle.
Kaikki koolle!
Anteeksi.
Lars―Ove Abrahamsson. 72―vuotias eläköitynyt voimistelunopettaja.
Haluan tietää hänestä kaiken.
Hänen siskonsa Margareta on matkalla kotiin Gdanskista.
Herää kysymys, olemmeko väärillä jäljillä.
Rikard ei puhu eikä pukahda. Tuhlataanko häneen vielä aikaa?
Hän luki Helle Ankerin murhasta ja tappoi Christensenin ―
tehdäkseen vaikutuksen Friis Anderseniin.
Onko näyttöä? - Fabian Christenseniltä ei viety elimiä.
Vain Christensenin autosta löytyi Rikardin sormenjälkiä.
Vain Christensenistä lähetettiin kuva Liselle.
Mainitsiko Friis Andersen Lars―Oven blogissaan?
Vlogissaan.
Anteeksi? - Videoblogia sanotaan vlogiksi eikä blogiksi.
Emme ole löytäneet mitään.
Jututan häntä kotimatkalla. - Rikardilta löytyi kirjoituskone, ―
mutta ei asetta, joka sopisi Doverin ja Morten Ankerin murhiin.
Rikard yritti murhata Natalie Ankerin.
Yritämme liittää hänet myös Christensenin murhaan, ―
mutta nämä kolme eivät ole hänen kontollaan.
Miksi nämä kolme uhria? Mikä heitä yhdistää?
Olemme vielä tyhjän päällä. - Jatkamme siitä huomisaamuna.
Kiitoksia. Hyvää työtä.
Linn. - Niin?
Minä vedän yleensä tilannekatsaukset.
Minä tutkin näitä tapauksia. - Ei. Me tutkimme näitä tapauksia.
Käy istumaan.
Yritän oppia tuntemaan ryhmäni, joten olen tehnyt vähän kotiläksyjä.
Kummastelen sinun ja Hansin kehityskeskusteluja. - Niinkö?
Käsittääkseni hän vain kysäisi sinulta, onko kaikki hyvin.
Sinä vastasit myöntävästi ja keskustelu oli sillä selvä.
Kyse ei ole vain muotoseikasta, ―
vaan siitä, että jokaisen kykyjä voidaan käyttää tehokkaasti.
Hans tuntee minut. Hän tietää kykyni.
Hän ei ilmeisesti kertonut, että sinusta valitettiin?
Kuka valitti? - Eivät työtoverisi, ―
vaan todistajat ja muut syyttömät puhutetut.
Sinua on pidetty tunteettomana ja epäkohteliaana.
Etkö tiennyt siitä? ― En.
Meillä on meneillään mutkikas murhatutkinta, ―
enkä epäile hetkeäkään kyvykkyyttäsi.
Mutta kun tutkinta on ohitse, ―
haluaisin sinun osallistuvan jonkinlaiseen tunnevalmennukseen.
Vai niin.
Miten suhtaudut asiaan? - En ymmärrä sen hyötyä.
Olen tietoinen rajoitteistani.
Rajoitteet tarjoavat mahdollisuuden.
Eivät minun tapauksessani.
Oliko vielä muuta? - Ei. Voit lähteä tältä päivältä.
Tiesin että tulet. - Niin minäkin.
Joko tilasit? - En, odotin sinua.
Kiitos.
Olet niin kaunis.
Ihan totta.
Eikö Håkan lausu kohteliaisuuksia? - Eipä juuri.
Hän ei ymmärrä omaa onnekkuuttaan.
Hei.
Liikeneekö pari minuuttia?
Hei, Karen. - Hei.
Miten tyttö voi? - Olosuhteisiin nähden hyvin.
Meillä on ruoka pöydässä.
Kerro kuitenkin ensin, tunnetko Lars Ove Abrahamssonia? - En.
Oletko varma? - Olen.
Ruotsalainen 72―vuotias eläkeläinen Malmön liepeiltä.
Miksi kysyt? - Hän on kuollut.
Hänet tapettiin. - Teillähän on jo Rikard.
Eikö vlogissasi mainita sen nimistä? - Ei. Hän on tuiki tuntematon.
Epäilettekö samaa tekijää? - Siitä on viitteitä.
Joten asia ei liity vlogiini. - Se on silti kyseenalainen.
Kivaa iltaa.
Meneekö myöhään? - Taitaa mennä.
Näytät hyvältä. - Kiitos.
Lillian!
Hei. Olin suihkussa.
Autatko minua yhdessä pulmassa? - Totta kai.
Linn haluaa pitää minut loitolla tutkinnasta ja poissa asemalta.
Pyydän, että annat minun tutustua tutkinta―aineistoon ―
ja pidät minut ajan tasalla.
Arvostaisin sitä suuresti. - Asia selvä.
Kiitos. Pitää mennä. Palataan asiaan.
Kiitos.
Hei.
Hei. Miten sinä olet täällä? - Olen jäsen.
Niinpä näkyy.
Tämä kuulosti tehokkaalta tavalta löytää seksikumppani.
Selvä. Lykkyä tykö.
Kiitos samoin.
Saga Norén Malmön rikospoliisista. - Hei. Frederik Hansen.
Mennäänkö sänkyyn? - Anteeksi kuinka?
Mennäänkö sänkyyn?
Tämä tuli vähän äkkiä. ― Ai jaa.
Kiva että suostuttelit minut. Juuri tätä kaipasin. - Tiesin sen.
Kuule...
Tämä on huono paikka.
Missä hotellissa yövyt?
Esittelytalot ovat kalustettuja.
Olisipa tämä pysyvä olotila. - Vaan kun ei ole.
Miksei?
Rakastan sinua, mutta tilanne on mikä on.
Inhoan sitä. - Etkä inhoa.
Täälläkö sinä istuskelet?
Ei täältä herukaan seksiä niin helposti kuin kuvailit.
Monet sinkkukerholaiset etsivät pitempiaikaista seuraa.
Sitäkö sinäkin etsit? - Miksi haluat tietää?
Jos niin ei ole, sinunkin iltasi meni hukkaan.
Ehdotatko sitä mitä luulen?
En ehdota, totean.
Sen voi tulkita niin, että sinä ehdotat seksiä. - Aivan.
Oliko toteamuksesi vain tulkittavissa siten vai ehdotatko seksiä?
Ehdotan seksiä.
Selvä...Mutta sinun luonasi.
Sinä asut lähempänä. - Sinun luotasi pääsee nopeammin töihin.
Aiotko olla yötä? - Aion.
Onko se ongelma? ― Ei.
Tule.
Riisuudu ja käy pitkäksesi.
Eikö ensin oteta lasilliset?
Tarvitsetko alkoholia, jotta seksi onnistuu? - En.
Joten riisuudu.
Missä olet haka? - Että mitä?
Missä olet paras? - En tiedä.
Minä pidän lähetyssaarnaajasta, jalat tietyssä asennossa.
Minua ei saa hyväillä, mutta voin hyväillä sinua.
Minua ei saa suudella, mutta suuseksi sopii.
Onko sinulla toiveita?
Ei mitään lisättävää.
Haluatko lainata hammasharjaa? - Sinun harjaasi vai harjaa yleensä?
Minun harjaani. - Ei kiitos.
Näytät väsyneeltä. - Näytänkö?
Nukuin huonosti.
Yleensä siemensyöksy vie lihaksista energiaa tuottavat aineet ―
ja saa miehet tuntemaan väsymystä.
Kiitos tiedosta, Wikipedia, mutta minä kärsin univaikeuksista.
Joko mennään?
Kerrotaanko me töissä? - Mistä?
En ole ennen nainut kollegan kanssa. Onko siitä tapana kertoa työpaikalla?
Siitä ei ole tapana kertoa. - Selvä.
Marc.
Hitto.
Huomenta. - Huomenta.
En halunut herättää.
Maistuuko aamiainen? - Kahvi riittää.
Pitäähän sinun syödä.
Tein munakokkelia. Käy pöytään.
Ja kahvia.
Joko päätit, kuka hoitaa hautajaiset?
Olisit soittanut minulle. - Anteeksi, nyt putosin kärryiltä.
Minulla on hautaustoimisto. - En tiennytkään.
Kerroin siitä, kun olimme kahvilla Södertäljen luennon jälkeen.
Niin, tosiaan. Se pääsi unohtumaan.
En ole vielä ajatellut hautajaisia. - Ymmärtäähän sen.
Voin ottaa kaiken hoitaakseni, kun on sen aika. - Kiitoksia.
Hansin ex―vaimo Karin on tulossa. He elivät yhdessä 20 vuotta.
Ruumiiden asettelusta ja valaisusta pitäisi päätellä jotain.
Ehkä siinä piilee asian ydin.
Ehkä tapa on tärkeä, eivät henkilöt. Jospa uhrit valikoituivat sattumalta.
Tekijä ampui Doverin päästääkseen käsiksi Hansiin.
Mutta miten nämä kolme liittyvät toisiinsa?
Saga. Pyytäisin palvelusta. - Millaista?
Katsoisitko tätä kansiota?
Mikä tämä on?
Selvittämätön tapaus, joka pantiin jäihin.
Tanskalainen tapausko? - Niin.
Vuodelta 2009.
Kadonneita.
Miksi haluat minun katsovan tätä? - Keksit ehkä jonkin uuden seikan.
Johditko tutkintaa? - En.
Seuloin kameratallenteet Helle Ankerin kuolinyöltä.
Arvatkaa kenen tuo valkoinen pakettiauto on. - En arvaa.
Minä vastaan, että Lukas Steenstrupin nuorisokeskuksen.
Muistan rekisterinumeron.
Mennään.
Tutkitko kansiota? - Tutkin kun ehdin.
Kiitos. - Ole hyvä.
Auto on meidän. - Kuka sitä ajoi?
Kuka tahansa saattoi olla ratissa. Avaimet saa ottaa kaapista.
Eikö kaappi ole lukossa? ― Ei ole, ―
mutta tiedot pitää merkitä autossa olevaan ajopäiväkirjaan.
Valitettavasti tässä ei ole merkintää kyseiseltä ajalta.
Viides päivä kello 16.50 kilometrilukema on 181 320.
Seuraava merkintä on 6. päivä kello 10.30. Lukema on 181 565.
Joku on ajanut yöllä 245 kilometriä. - Niin on.
Etkä tiedä kuka? - En yhtään.
Oliko tämä tässä? - Voit mennä.
Me odotamme tekniikan väkeä. - Keitä?
Niitä, jotka vievät auton tutkittavaksi.
Hohoi! - Hei.
Tervetuloa kotiin.
Miten Kööpenhaminassa meni? - Hyvin, kiitos.
Tapasitko Ulrikin ja Gunillan? - En ennättänyt.
Hei, äiti. - Mitä helvettiä sinä puuhaat?
Tulin juuri Köpiksestä. Mikä nyt on?
Onko lähelläsi tietokonetta? - On.
Katsopa Aftenpostenin sivuja. Ja sitten soitat minulle.
Rakkautta Kööpenhaminassa
Euroviisutähden salarakas
Toistatko vielä heidän nimensä? - Hän on Helle Anker.
Tuo on Lars―Ove Abrahamsson.
En valitettavasti tunne.
Kuule...
Sinähän teet töitä Hansin kanssa.
Oletko tavannut Hansin uutta vaimoa, Lilliania? - Monta kertaa.
Yritämme selvittää, onko näillä henkilöillä yhteyttä ex―mieheesi.
Miksi tekijä halusi vahingoittaa näitä kahta ja Hansia?
En valitettavasti pysty olemaan avuksi.
Millainen Lillian on?
Minkälainenko? - Niin.
Etevä. Poliisipäällikkö. Nuorempi kuin sinä.
Kaikki kävi niin äkkiä. Häät ja Hansin uusi koti...
Ymmärrän sinua.
Jos mieleesi tulee jotain, soitathan meille.
Onko Hans erilainen tavattuaan Lillianin?
Hän myöhästelee joskus. Sitä ei tapahtunut sinun aikanasi.
Ymmärrän.
Kiitos että tulit.
Saga, tule mukaani.
Minne? - Tule nyt vain.
Miksi tulimme tänne? ― Isäsi muistotilaisuus alkaa pian.
En halua osallistua. - Olen tukenasi.
Hyvästit kannattaa jättää, jos siihen on tilaisuus. - En pysty!
Tutkimusten mukaan kosketus voi edistää tajunnan palautumista.
Samoin tutut äänet.
Kerron sinulle missä mennään.
Sijaisesi Linn halusi minun menevän isäni muistotilaisuuteen.
En voinut, koska...
Koska äiti...
Koska äiti sairastutti siskoni Jenniferin ja minut.
Kaikki Münchausen by proxyn tunnusmerkit täyttyivät.
Sisko oli saatava pois sieltä. Muuten hän olisi kuollut.
En voinut toimia toisin.
Hans, sinun sopisi nyt herätä.
Hans.
Kuka Steenstrupin seurassa oli? - Mehmet Ramin.
Hän ajoi pakettiautoa sinä yönä. - Miksi?
Hän kävi Lundissa tyttöystävänsä luona.
Yksityiskäyttö on kielletty, siksi hän ei merkinnyt ajoa.
Tyttöystävä Maja Nyrén vahvistaa, että Mehmet oli siellä aamuneljään.
Se täsmää valvontakameran tietoon, mutta yksi todistaja ei riitä.
Etsikää sillalta valvontakuvaa, jossa näkyy auton kuljettaja.
Hoidit homman hyvin. - En kai joudu hankaluuksiin?
Et. ― Entä auto?
Hyppää sisään vain.
Ilmoitettu kadonneeksi
Suomennos: Annika Järvinen Yle