Din episoadele anterioare în "Călătorii în lumi paralele".
Încă unul urât !
- Cine naiba eşti tu ? - Queen Mallory.
Pare că a fost absorbită în parte, sau în totalitate structura atomică a lui Quinn.
Celălalt încă e alături de noi... în tine.
Oberon Geiger !
Prăbuşeşte universurile unul în celălalt.
Va distruge toate lumile alea şi va omorî miliarde de oameni.
Trebuie oprit !
Geiger e deblocatat în continuumul spaţio-temporal.
Cine eşti tu ca să-mi pui întrebări ?
Ai venit într-un scaun cu rotile şi acum datorită mie, poţi să mergi.
Şi cum rămâne cu toate acele minciuni pe care mi le-ai spus,
cum că o să facem o lume mai bună ?
O facem !
La naiba, o lume bună numai pentru tine !
Doar asta vă doriţi, nu-i aşa ?
- Să-l aduceţi pe Quinn înapoi ? - Putem să te separăm de Quinn şi apoi...
Şi dacă nu o să reuşiţi şi o să vă alegeţi cu un singur Quinn ?
Pe care îl vreţi ?
Aşa credeam şi eu.
Quinn a dispărut pentru totdeauna.
- Aşa crezi ? - Da, simt asta.
Eu... şi nici nu vreau.
Sfinte Cahero, puternice spirite din ceruri, ascultaţi-mi ruga !
- Termină cu asta. - Fii liniştită. Doar invoc zeii !
Eu am impresia că mai mult îi superi.
Să ştii, nu poţi influenţa vremea mânjindu-te cu ceva şi jucând gol în jurul unui foc.
Dar oricum, îi stă destul de bine aşa.
Prin puterea lui Cajero, cer spiritelor vremii să se oprească !
Aşa da !
La naiba !
Cahero, de ce nu mă bagi în seamă ?
Dă-ţi aia jos de pe cap !
Dacă mă mai vedeţi vreodată că mă convertesc la pagânism, luaţi-mă la bătaie...
Chiar merităm aşa ceva. Vrei să luaţi voi asta ?
Încă două minute.
Vrea cineva să ghicească cum o să fie lumea următoare ?
Sigură, sau periculoasă ?
Trei din cinci şanse că e periculoasă.
Îmi cer scuze că nu sunt mai exactă,
dar de când folosim diamantul viu pentru calibrarea temporizatorului,
toate coordonatele vechi au fost pierdute.
Călătorim în orb, oameni buni.
Nu ne spui nici o noutate.
Să sperăm că în lumea următoare în care o să sărim, o să fie mai bine.
De parcă ai şti une e lumea aia.
Eşti bine, Remmy ?
Da, Maggie, doar sunt obosit şi vreau acasă.
Sper că în lumea următoare o să se arate şi soarele.
Gata ! Hai să plecăm de aici !
Sper că au nişte chiropractori buni, în lumea asta.
Zeu al Vremii, poţi rezolva ceva cu asta ?
Găseşte-mi un pui ca să-l sacrific şi văd eu ce pot face.
Locul ăsta pare părăsit.
Poate că toată lumea se ascunde.
Cred că e o idee bună.
E cineva acolo !
Hei, aşteaptă puţin, vrem să vorbim cu tine.
Aşteaptă !
Te rog, ai milă ! Ai milă !
- Dumnezeule ! - Sunt gata să fug.
Ai milă ! Ai milă !
Este în regulă, vrem doar să stăm de vorbă cu tine.
- E dr. Geiger ! - Ce caută aici ?
Ai milă !
Dr. Geiger ! Dr. Geiger ! Ce e aia ?
Mila ?
- Cum ai ajuns aici ? - Am păcătuit.
E vreo cale de plecare de aici ?
Nu se poate pleca peste rău. Nu după ce l-ai traversat.
Tu ne-ai adus aici.
Doar moartea vă poate aduce aici şi tot ea vă poate scoate.
Ca să vezi ce surpriză. O altă lume periculoasă.
Cum ar fi să găseşti o poartă către un univers paralel,
prin care să poţi călători într-o mie de lumi diferite.
Unde ar fi acelaşi an, tu ai fi aceiaşi persoană, dar tot restul ar fi diferit ?
Şi cum ar fi dacă nu ai mai găsi drumul spre casă ?
= TITRARE MANUALĂ =
Traducerea şi adaptarea după sonor: Virgil G.N.
CĂLĂTORII ÎN LUMI PARALELE
Sezonul 5, episodul 17 Ochiul furtunii.
Pare părăsit de ceva vreme.
Şi totuşi, cineva a baricadat usa.
Geiger ?
Ce era cu el, de nici nu ne-a recunoscut ?
Poate că deblocarea lui nu e chiar atât de simplă.
Nu contează ! Abia aştept să plecăm de aici.
Temporizatorul pare că funcţionează normal. Mai avem 18 ore.
Ar trebui să ne odihnim şi poate găsim şi ceva de mâncare.
Bucătăria e închisă.
Nu veţi primi decât lenjerie curată şi nişte bomboane.
- Ce s-a întâmplat aici ? - Angajaţii au dispărut.
De fapt... cam toată lumea a dispărut.
Într-o zi, cărăm bagajele ca de obicei,
iar a doua zi universul s-a restrâns la doar trei cvartale, până în bd. Wilshire.
- Şi tu de ce te-ai baricadat aici ? - De ce nu-mi spui tu ?
De şase luni nu a mai intrat nimic aici, nici oameni, nici apă, nici mâncare.
Asta până aţi apărut voi. Dacă aţi intrat, înseamnă că ştiţi să şi ieşiţi.
Nu cunoaştem locul ăsta mai mult decât tine.
Nu mă păcăliţi voi pe mine ! Nimeni nu iese de aici. Am încercat asta.
- Cei asta ? - Hei !
Vreau să văd dacă mai ai curajul să o faci odată.
E faţa ta în joc !
Gata, luaţi o pauză ! Am fost absorbiţi aici şi nu ştim cum.
Suntem blocaţi aici la fel ca şi tine.
Ea e om de ştiinţă.
Nu-ţi promitem nimic, dar o să facă tot posibilul să ieşim de aici. Bine ?
E om de ştiinţă, da ? De ce nu aţi spus aşa ?
Poate reuşeşte să ne facă şi un detector de minciuni din nuci de cocos.
Mai bine mă las în seama Celui de Sus !
Chiar că e supărat omul ăsta.
Îl înţeleg. Lumea asta e un adevărat coşmar.
Nu au mâncare şi nici apă. În curând vor începe să se mănânce între ei.
Bine că le-ai spus că-i salvez eu.
Nu eşti tu fata noastră cea deşteaptă ?
De parcă te întrebase cineva asta.
Am mai văzut asemenea date în laboratorul lui Geiger.
Asta nu se mai opreşte ? Crezi că Geiger a făcut locul ăsta ?
- Era aici, crezi că asta-i o coincidenţă ? - Da, corect...
Dacă am intrat aici, putem şi ieşi, da ?
Sper. În măsura în care bariera energetică nu afectează gaura de vierme.
Nu vom şti asta până nu o vom încerca.
Ce naiba se întâmplă la etaj ?
Vrei să depun o plângere la recepţie ?
Şi încă ceva, Remmy. Nu-i putem lua cu noi pe toţi oamenii ăştia.
Vortexul se închide prea repede pentru asta.
Vom avea parte de o răzmeriţă când o să plecăm de aici.
Problema noastră e mult mai mare.
Dacă Geiger a creat locul ăsta, nu-i putem abandona aici.
Vremea asta îmi strică coafura.
- Mi-o strică şi mie, dar din alt motiv. - Şi anume ?
Îţi aduci aminte ce a spus Geiger înainte să dispară ?
Nu ştiu, parcă cerea milă.
Când l-am întrebat cum a ajuns aici, a spus că "a păcătuit".
Şi că nici morţi nu o să scăpăm din locul ăsta.
- Cred că e nebun. - Ei bine...
dacă locul ăsta nu e ceva ce seamănă cu iadul ?
Dacă e chiar mai rău... ştii tu... e chiar iadul ?
Crezi că am nimerit în iad ?
Foc, pucioasă, draci, furci şi toate celelalte.
Nici chiar aşa. Am văzut noi locuri şi mai rele.
Dar dacă iadul chiar există ca loc ? Dacă e o altă dimensiune ?
Cum ar fi să rămânem aici pe veci ?
Fără room-service, minibar, doar iadul însăşi.
Poate că recepţionerul chiar avea dreptate şi suntem la mila Celui de Sus.
La naiba ! Mă duc să vorbesc cu tipul de sus.
Ştim că eşti aici.
Bună ! E cineva aici ?
Cine e acolo ?
Dr. Geiger ?
Bine aţi venit ! Mă bucur că aţi ajuns aici cu bine.
Nu se poate, tocmai te-am văzut murind.
Credeam că nu o să mai ajungeţi aici odată.
Pot să vă servesc cu ceva ? Un ceai ?
Cine eşti ?
Ştiu că nu mai arăt ca înainte, dar, Diana, nu-mi spune că m-ai uitat.
Dar... te-am văzut sărind în bariera energetică.
Şi m-am sinucis ?
Oh, nu !
- Nu am crezut că se va ajunge la asta. - Cine era ?
Eu ! Dublura mea din lumea asta.
Dar spuneai că asta e imposibil,
spuneai că experimentul te-a deblocat şi că a distrus toate dublurile tale.
Aşa am crezut şi eu, până l-am cunoscut pe Oberon.
Trebuie s-o spun că mi-a dat toate calculele peste cap.
Deşi se pare că a trecut mai uşor decât mine peste şocul întâlnirii noastre accidentale.
Luaţi loc... vă rog !
Spuneai că ne-ai aşteptat.
Tu ne-ai adus aici ?
Da, dar daţi-mi voie să vă explic...
Încă te joci cu vieţile oamenilor. Te foloseşti de cei de aici ca de cobai.
Ne foloseşti împotriva voinţei noastre. Cum de îndrăzneşti ?
Uite ce, Diana, nu e ceea ce crezi !
Ce jenant.
Dr. Geiger, ce se întâmplă cu tine ?
M-am deblocatat, asta s-a întâmplat.
Sunt lovit încontinuu de valurile unui continuum spaţio-temporal.
Când cred că am reuşit să ajung la mal, sunt tras din nou în vâltoare.
Şi vrei să ne pară rău pentru tine ?
Să prăbuşeşti într-unul singur toate universurile paralele,
doar ca tu să te simţi mai bine ?
Nu-ţi mai bate capul cu asta.
De ce, pentru că o să întorci foaia ?
Nu ! Pentru că nu o să funcţioneze.
Am încercat să aranjez structura fundamentală a universului, după nevoile mele.
Câtă aroganta !
Uită-te şi tu, Diana. Munca mea de o viaţă, e o glumă proastă.
Poţi să râzi de mine.
- Teoriile recombinării ? - Fără valoare.
Doar o mică greşeală multiplicată de milioane de ori.
Experimentul nostru... nu avea cum să funcţioneze.
Experimentul tău !
Şi ce vrei de la noi ?
Vreau doar ca totul să înceteze.
Mi-am concentrat toate energiile în acest loc.
E ca un mic port sigur în imensitatea oceanului spaţio-temporal,
în care îmi pot duce viaţa în linişte.
Şi oamenii care sunt blocaţi aici ?
O altă eroare în calculele mele.
Nu trebuiau să ajungă aici.
Din cauza asta am direcţionat aici gaura voastră de vierme.
Trebuie să mă ajuţi, Diana, să fac ce e corect.
Eşti incredibil !
Foloseşte echipamentele mele şi fă-o tu !
Câmpul generat de mine pentru stabilizarea zonei, se prăbuşeşte.
În câteva zile, poate săptămâni,
lumea asta şi cu toţi cei din ea, va fi zdrobită de o singularitate cuantică.
Tu ai făcut mizeria asta, tu să o cureţi !
Tu ! Ai vorbit cu Cel de Sus, nu-i aşa ?
Tot spune că ne scoate de aici, dar ştii ceva, nu am încredere în el.
Nici eu nu am.
Te-am auzit când vorbeai cu ceilalţi. Vrei să ne laşi aici, nu-i aşa ?
- Nu ! - Nu contează.
Şi ştii ceva ? Chiar te înţeleg şi nu te acuz de asta.
Dar eu o să plec de aici înainte să dispar.
Să dispari ? Cine dispare ?
Cu asta aţi trecut prin barieră ?
- Te ajutăm, dar încearcă să... - Taci !
La început eram vreo 50 şi acum am mai rămas doar 20.
- Unde s-au dus ? - De unde să ştiu eu. Au fost luaţi.
Bine !
Eu o să plec înainte să-mi vină şi mie rândul, iar tu o să mă ajuţi.
Să mergem !
- Eşti teafără ? - Da.
Spuneai dacă mai îndrăznesc. Vrei să încercăm trei din cinci ?
Nu ai decât să râzi de mine. Nu o să plâng când vor veni şi după voi două.
La cine se referă ? - Nu ştiu.
Mă duc cu Remmy afară în recunoaştere, până la bariera energetică.
Poate găsim şi ceva de mâncare.
- Mallory o să rămână cu tine. - Bine, am de analizat nişte date.
- Bine, te descurci ? - Sigur, aveţi grijă de voi afară.
În regulă !
Recepţionerul avea dreptate. Nu există nici o cale de ieşire.
Ai grijă ! Trebuie să plecăm de aici !
Şi Geiger avea dreptate. Lumea asta va face implozie.
Hai să intrăm aici !
A fost cât pe ce !
Cred că dr. Geiger a fost foarte generos când a estimat cât mai are lumea asta.
Da ! Ce pute asta !
Nu vreau porcăria aia.
- Remmy ? - Da.
Până să sosim aici, spuneai că vrei să ajungi acasă.
- Da, dar tu ? - Păi eu, unde să mă duc ?
Oricum, nu sunt încă pregătită să mă aşez la casa mea.
Îmi place stilul ăsta de viaţă.
Apropo... e bine să avem nişte bani de drum.
Dră Beckett, sunt şocat !
Nu mişcaţi !
- Doctorul greşeşte ! - Ce este ?
Calculele lui Geiger sunt puţin eronate.
Lumea asta nu mai rezista mai mult de 16 ore.
Nasol !
Iar vestea bună e că la plecare,
câmpul energetic nu o să influenţeze gaura de vierme.
O să putem pleca de aici.
Dar recepţionerul şi ceilalţi oameni ?
- Încă lucrez la asta. - Şi Geiger ?
Care e treaba cu el ?
Îl lăsăm aici aşteptând să fie zdrobit ?
- Poate că asta-şi doreşte. - Poate.
Chiar nu-i suntem datori cu nimic, mai ales după ce ne-a făcut.
Pe mine m-a ridicat din scaunul cu rotile.
Crezi că a făcut-o pentru că i se rupe inima ?
Te-a folosit drept cobai.
Nu o fi el chiar Maica Teresa, dar eu pot să merg acum.
Iar tu probabil că o să câştigi Premiul Nobel, dacă o să ajungi acasă.
Subliniez, "dacă" o să ajung acasă.
Ceea ce nu o să se întâmple dacă nu mă întorc la treabă.
Ţineţi mâinile la vedere !
Nu e ceea ce pare !
Ba e exact ce pare.
Ne pare rău, dar nu credeam că mai pasă cuiva de asta.
Nu veţi lua pe niciunul dintre noi.
Îi pun înapoi !
Sunteţi hoţi ?
Nu-mi vine să cred !
Puteţi să-i luaţi pe toţi. Sunt asiguraţi.
Stai ! Pe cine credeai că luăm ?
Las-o baltă !
Recepţionerul i-a spus Dianei că vine cineva să ne ia.
Cine vine să ne ia ?
Putem să vă scoatem de aici, dar trebuie să ştim ce se petrece.
Pe aici !
Eu sunt Sharon Fletcher.
Rembrandt Brown, iar ea e Maggie Beckett.
Deci, ai idee ce se întâmplă aici, dle Brown ?
Da, un experiment ştiinţifici care a eşuat.
M-am liniştit, eu credeam că aici e iadul.
- Spuneai că dispar oamenii ? - Da.
Dispar... şi apoi se întorc în halul ăsta.
Acum două săptămâni i-am mutat aici, ca să nu ne poată găsi.
Dar se pare că nu are nici un efect.
Acum vorbeşti cu cineva, îi întorci spatele pentru o secundă... şi a dispărut.
Cum ? Cine îi ia ?
Nu ai priceput ? Nu ştiu.
Câteva zile mai târziu, îi găsim pe străzi sau înghesuiţi prin vreun dulap.
Unii au murit deja. Alţii îşi doresc asta.
Spuneaţi că ne puteţi ajuta să plecăm de aici.
Acum ar fi momentul.
Mallory, nu mai plecăm niciodată de aici, dacă mă tot întrerupi.
- Scuză-mă că te deranjez. - Ce cauţi aici ?
Înţeleg că refuzi ajutorul meu.
Se vede cât eşti de genial.
- Te-am făcut să suferi şi îmi pare rău. - Îţi pare rău ?
Ştii măcar ce înseamnă să-ţi pară rău ?
Sau măcar te-ai gândit la ce s-a întâmplat între noi ?
Hai să vedem: trădarea dr. Geiger, interferând cu încrederea Dianei Davis,
a condus la supărarea celei din urmă.
Câteva scuze care ar trebui să echilibreze relaţia şi totul va fi perfect.
- Diana ! - Ieşi !
Bine !
Încă un lucru, înainte să plec.
Ţi-am mai spus încă o minciună, pe care nu ai descoperit-o.
După primul experiment cu combinarea,
când Quinn Mallory şi dublura lui au fuzionat într-o singură persoană,
ţi-am spus că e imposibil să fie separaţi. Ei bine, nu e aşa !
Puteam să-i separ atunci... la fel cu o pot face şi acum.
De unde ştim că nu minte ?
Nu ştim. Ar face orice ca să-l ajutăm.
Dar poate că spune adevărul.
De câte ori trebuie să-l mai lăsăm pe omul ăsta să ne păcălească ?
- Adică pe tine ? - Ce ?
Eşti atât de supărată pe el, încât nu vrei deloc să-i mai ai încredere în el.
Şi dacă chiar poate să facă lucrul ăsta şi să ne şi scoată de aici ?
Eu sunt cea mai în măsură să spun dacă îl poate separa pe Mallory de Quinn.
Ei bine, spune-ne atunci... poate face asta ?
Teoretic, e posibil.
Dar ar putea dura luni sau chiar ani, verificarea calculelor sale.
Crezi că poţi face ceva în opt ore ?
Gândeşte-te că e şansa de a-l recupera pe Quinn şi de a-l găsi şi pe Colin.
Asta dacă Geiger spune adevărul.
Ceva le face rău acestor oameni. Dacă dispărem înainte să putem pleca ?
Poate că chiar Geiger e făptaşul.
Eu spun să o facem. Eu sunt pacientul, da ? Deci e alegerea mea.
Mallory !
Nu de asta am venit ? Nu de asta am călătorit ?
Le-ai promis lui Remmy şi Maggie că o să rezolvi situaţia asta.
Acum ai ocazia.
Dacă faci asta, totul se termină. Mergem acasă.
Te ajut !
Minunat ! Îţi mulţumesc !
Nu fac asta pentru tine, o fac pentru prietenii mei.
Niciodată nu o să uit ce mi-ai făcut mie,
oamenilor de aici şi Dumnezeu ştie şi câtor alte persoane pe care nu le cunosc.
Nu-mi pasă de tine, poţi să rămâi blocat aici pe veci.
Înţeleg !
Atunci, să ne apucăm de treabă.
Bine !
Dă-mi voie să-ţi arăt la ce m-am gândit.
Pentru început...
Încă nu ştim ce putem face, dar o să încercăm să vă scoatem pe toţi de aici.
- Nu e prea mult, dar... - Oricum e mai mult decât aveam ieri.
Nici nu cred că ieri chiar a existat.
Toţi sunt la fel ?
Uneori nu sunt chiar atât de grav. Un braţ lipsă, un nas în plus...
Alteori parcă au fost trecuţi prin tocător, nici nu mai seamănă a oameni.
Pe unul am fost nevoită să-l împuşc.
Pe dl. Morris.
Oricum ar fi murit, dar o moarte lentă, l-ar fi chinuit.
Care ar putea să fie cauza ?
Diana nu e sigură.
Poate radiaţiile...
fuzionările spontane cu oamenii din alte dimensiuni.
- Ce e cu el ? - A murit.
- Vom face tot ce e posibil. - Da.
Înainte să se întâmple toate astea, aici era circumscripţia mea.
Îi cunoşteam pe toţi oamenii ăştia,
îi vedeam în fiecare zi, îi ajutam să-şi rezolve problemele...
le găseam câinele său puneam capăt disputelor dintre ei.
În opt ani de serviciu, nu a trebuit să folosesc niciodată arma.
Până acum, când l-am împuşcat în cap pe dl. Morris,
Simt că le trădez încrederea.
Eu ar trebui să am grijă de ei...
Înţeleg ce simţi.
Ce naiba a fost asta ?
- Coeficientul de colaps e în creştere. - Cu cât ?
- Mai avem cel mult o oră. - Atunci ar trebui să ne grăbim.
- Eşti pregătit ? - Mai pregătit nici că se poate.
Doar relaxează-te şi... călătorie plăcută.
Am o senzaţie puternică de deja vu.
Am progresat destul de mult de atunci.
Acum am mai multă încredere în tine ca niciodată.
Grozav, nu pui deloc presiune pe mine.
Voi genera o vibraţie hipercuantică în membrana de menţinere spaţio-temporală.
Când vibraţia va atinge frecvenţa legăturii dintre cei doi, se vor separa.
Precum un cântăreţ care atingând o anume notă, reuşeşte să spargă un pahar.
Ei bine, nu e un exemplu chiar potrivit.
Diana, treci imediat pe modulul de sincronizare.
Generez... vibraţia hipercuantică... acum !
Remmy, trebuie să-i scoatem imediat de aici.
De ce ?
- Bariera energetică se apropie. - Cât mai avem ?
Dacă se apropie în ritmul ăsta, în 20 de minute înghite clădirea.
Nu-i putem evacua pe toţi în 20 de minute.
- Mă duc după nişte ajutoare ! - Haide !
- Recepţia ! - Ce e ?
Eşti nebună, dragă ? Îţi pot face rost de nişte Prozac.
De ce nu-i aduni imediat pe toţi din hotel ?
Scuză-mă... vezi haina asta... îmi oferă o oarecare autoritate.
Ceea ce înseamnă că nu trebuie să primesc ordine de la... ţine.
Avem nişte oameni de mutat şi trebuie să-i aducem aici.
Nu mai avem camere libere şi am uitat să pun semnul afară, dragă !
Bine, bine, nu trebuie să mă mai loveşti ! Mulţumesc !
Nu ar fi rău să-ţi mai arăţi din când în când şi latura feminină...
dacă chiar ai una.
Nu observ vreo disoluţie.
Creşte frecvenţa cu 0,001 la sută.
- Se întâmplă ceva cu el ! - Creşte frecvenţa !
- Ştiu ce fac. - Ai face bine !
Funcţionează !
- Sunt toţi ? - Mai e unul, dar am nevoie de ajutor.
Unde mergem ?
Pe ăsta l-am izolat cât am putut, era violent şi speria oamenii.
- Unde e ? - Aici. Suntem în criză de timp.
Dle Saunders, sunt ofiţer Flatcher. Sunt Sharon, mă mai ţii minte ?
Dumnezeule !
E Geiger, nu-i aşa ?
Nu cred că poate fi altcineva.
Cine e Geiger ?
Nu i-a adus aici întâmplător. Vroia mai mulţi cobai.
Cel care a intrat în bariera energetică, nu era dublura lui.
Încearcă să fuzioneze cu toţi aceşti oameni.
La fel cum i-a combinat pe Quinn cu Mallory.
Oamenii ăştia sunt cu toţi experimentele lui eşuate.
Cine e Geiger ?
Diavolul ce sălăşuieşte în acest iad.
Iar noi am făcut o înţelegere cu el.
Detectez două frecvenţe cuantice distincte...
Funcţionează !
Ceva e în neregulă.
Detectez un al treilea semnal cuantic.
Se suprapune peste cele două. Dr. Geiger !
Ce naiba se întâmplă aici ?
Stai deoparte, ştiu ce fac !
M-am săturat de voi, oameni buni.
Voi ştiţi cum putem să plecăm de aici, iar noi vrem să aflăm... imediat !
Îmi pare rău, Stu...
Ţi-am prins mişcările, dragă !
Fiţi calmi !
Dr. Geiger, ce se întâmplă ?
- Îl închid ! - Nu ! Funcţionează !
Diana, închide-l ! Imediat !
Nu vrea să-l separe pe Mallory încearcă să fuzioneze cu el.
Nu !
Atât de aproape !
De ce ai făcut asta ?
Era unica posibilitate.
Nu mai pot schimba lumea pentru mine, deci o să mă schimb eu pentru ea.
Ce s-a întâmplat ?
Cât pe aci să fiţi trei în loc de doi, băiete !
Am mai simţit gândurile cuiva.
Erau ale tale.
Trebuia să găsesc pe cineva care să nu-mi respingă tiparul.
Cu ceilalţi nu a funcţionat.
Am văzut !
Mallory e singurul compatibil.
De asta l-am angajat în laborator.
Deci, am fost pentru tine un simplu experiment ?
Ai fost mai mult decât un experiment, ai fost ultima mea speranţă.
Pot menţine stabilă zona asta a continuumului spaţiu-temporal, doar puţin timp.
- Consumă prea multă energie. - Şi apoi ?
Pleci într-o altă dimensiune, lăsându-i pe cei de aici să fie zdrobiţi ?
Nu şi de data asta. Am obosit.
Voi sfârşi odată cu această lume.
Cât mai durează ?
Nu prea mult. Maximum 10 minute.
O să fie pe aproape.
Ai spus că-l poţi separa pe Quinn de Mallory, e doar o altă minciună ?
Nu ! Se poate face.
Şi cu Colin ?
- Îmi pare rău. - Cum adică, îţi pare rău ?
Nu-l pot reface, a fost distrus în coeziunea iniţială, nu sunt sigur.
Poate că există pe undeva, prin vreo altă lume.
E posibil să-l puteţi revedea într-o bună zi.
Dar eu nu vă pot ajuta cu asta.
Nenorocitul dracului !
Nu mai avem mult timp, dacă poţi face asta, atunci să o facem !
Stai cu ochii pe el !
Dacă mai încerci să fuzionezi cu mine, chiar o să-ţi pară rău. Ai priceput ?
Eşti în regulă ?
Nu te simţi ca şi cum ai fi la dentist, dar e în regulă.
Trei minute !
Doamnă, de partea cui eşti ?
Dacă ne abandonează aici ?
Nu-ţi face griji, nu o să iasă nimeni din hotel, fără ca tu să afli.
Ajustez frecventa vibraţiilor !
Quinn ?
Detectez două frecvenţe distincte.
Hai, Q-Ball !
Nu pot să sincronizez faza.
Sunt fuzionaţi de prea mult timp. Li s-au unit tiparele.
Nu-i poţi separa ?
Sunt precum doi siamezi, având o singură inima.
Îl pot aduce pe Quinn înapoi, dar Mallory nu o să supravieţuiască.
Q-Ball nu ar fi de acord.
Opreşte-l !
Sunt de prea mult timp acolo !
Ce ştii tu, eşti doar un valet de hotel !
A mers ?
Mai vezi şi pe altcineva aici ?
- Cât mai avem ? - Un minut.
Nu-i putem lăsa pe ceilalţi să moară.
Plecaţi ! Nu vor muri.
De ce ?
Lumea asta nu am creat-o din nimic. Am furat-o din alt univers.
Şi pe oamenii de aici odată cu ea. Îi pot trimite înapoi.
Deschideţi, la naiba !
- Aveţi încredere în mine. - Nu pot.
Atunci o să te ajut eu. Nu aveţi de ales.
- Baftă, Diana ! - Adio, dr. Geiger !
- Nu plecaţi fără noi ! - Plecaţi !
- Dr.Geiger ! - Îmi pare rău !
Te cred !
Ce-i ăsta ?
Finalul !
Cum îi trimit acasă pe oamenii ăştia ?
- Unde este ? - Era chiar în spatele nostru.
E totul în regulă ?
Da, s-au întors cu toţii acasă.
Şi Geiger ?
S-a dus... şi de data asta pentru totdeauna.
Vrei să-mi dai PDL-ul ?
- Ce-i ăsta ? - Nu ştiu.
- Oh, Dumnezeule ! - Ce este ?
Drumul spre casă.
= TITRARE MANUALĂ =
Traducerea şi adaptarea după sonor: Virgil G.N.