Anterior în "Helix"...
Aceasta este suspectul, dr. Alan Farragut.
Treaba ta este de a obţine informaţii astfel încât să putem face o arestare.
Această boală este cauzată de câteva albine infectate?
Ai făcut o treabă foarte bună.
- E doar miere. - Asta... asta este putere.
Dr. Farragut crede că eşti periculos.
El ştie, de fapt, câte ceva despre tine. Ar trebui,
deoarece este fratele tău.
Poate că voi sunteţi cei care faceţi rău la toată lumea!
Cineva să mă ajute!
Doctorul CDC este un ochi de argint.
Ea este nemuritoare.
Nu, nu este posibil.
Cât timp ai lucrat pentru Ilaria?
- Asta e ridicol! - Te-am auzit, Peter.
Nu, nu, nu, nu! Alan!
- Ce faci aici? - Investighez un agent patogen.
Dar tu?
Lucrezi pentru Ilaria, nu-i aşa?
Ne-ai minţit. Ne-ai spus că ai fost singurul, dar am văzut ochii ei.
Dintre toate fetele mele, ai fost mereu preferata mea.
Doamnelor şi domnilor, cred că suntem toţi familiarizaţi
cu evenimentele tragice de la Arctic BioSystems
şi eşecul care a avut loc
sub supravegherea lui Hiroshi Hatake.
Dar din cenuşă, o nouă oportunitate se ridică, NARVIK-C.
Spre deosebire de Dr. Hatake,
ştiinţa nu minte, nu se scuză şi nici nu se simte confuză.
Putem avea încredere în noul NARVIK, scrie acolo, în raport
motiv pentru care recomand să mergem înainte cu NARVIK-C, imediat.
Noi am făcut mari sacrificii pentru a preveni omenirea să fie în derivă.
Din păcate, aceste sacrificii au fost în zadar.
Alan.
Îmi pare rău.
E bine.
Ştii, nu ar trebui să ne oprim.
Ba da, trebuie.
La ora asta?
Haide.
Reuniunea consiliului a fost reprogramată.
Ce?! Când?
Acum o oră.
De ce dracu nu mi-au spus?
Cu NARVIK-C,
putem ajunge în cele din urmă la obiectivul nostru, să facem planeta
o preocupare stabilă, durabilă.
Dr. Walker... drăguţ din partea ta să ni te alături.
Aş fi venit mai devreme dacă aş fi fost informată cu privire la această întâlnire.
O eroare de programare, sunt sigură.
Ca întotdeauna, apreciem participarea ta la aceste probleme.
Cum spuneam, noi, la Ilaria Corporation,
nutrim speranţa că natura va avea grijă de ea însăşi,
dar suprapopularea, diminuarea resurselor
şi schimbările climatice drastice ne-au forţat mâna.
Trebuie să ne asumăm un rol mai activ
în administrarea rasei umane.
Cu 17 lovituri coordonate,
putem reduce populaţia lumii
cu 75% în termen de 3 luni.
Şi încă mai avem capacitatea de a administra antidotul creat de dr. Walker
la muritorii consideraţi esenţiali.
Ne aşteptăm ca această listă să fie scurtă.
Am avut asigurări că Ilaria va suspenda lucrul asupra virusului NARVIK.
Ai fost asigurată că vom suspenda testele pe oameni, nimic mai mult.
Tu mi-ai spus, în această cameră, că avem timp
pentru cercetarea şi dezvoltarea unor alternative non-letale.
Şi spune-ne, ce ai livrat?
Iniţiativa culturilor redistribuite este foarte promiţătoare.
- Cât timp? - De la 50 până la 100 de ani.
NARVIK poate realiza asta în 50, până la 100 de zile.
Poluarea, foametea, seceta,
nu vor aştepta, dr. Walker.
Este vorba despre supravieţuirea noastră.
Spune-i cum vrei, dar este un genocid.
Trebuie să auzim asta de la cineva
care abia a trăit o singură viaţă?
Noi am fost hărţuiţi, persecutaţi şi torturaţi pe 7 continente.
Tu nu a trebuit să-i vezi pe cei dragi arşi pe rug.
Acesta nu e genocid,
este un moment curat de claritate.
Să supunem la vot.
Cine este pentru?
Cine se opune?
Moţiunea a trecut.
Articolul următor,
compensarea executivă.
ZIUA 6
Ea s-a prăbuşit.
Am făcut tot ce am putut.
Am încercat să o ajut.
- Am încercat. - Sigur că da.
Adică, ea nici măcar...
nu avea vreun semn că ar fi bolnavă.
E mai bine aşa. Nu a suferit?
- Nu eram pregătit să o las să plece. - Ea era pregătită.
Dar eu nu eram. Eu nu eram.
Nu este ceea ce am vrut. Nu este aşa cum mi-am dorit să fie.
Michael, ascultă-mă, te rog.
- A fost mama mea. - Şi fiica mea!
Ştiu. Şi ar trebui să mă prăbuşesc acum,
dar nu o fac. Ştii de ce?
Pentru că sunt cu tine
şi ştiu că tu o să ai grijă de mine
şi de toţi ceilalţi de aici,
pentru că indiferent ce va fi,
tu vei reuşi.
Înţelegi?
Tu... vei reuşi.
Acesta este modul în care noi reuşim.
Ea s-a dus pe ultimul drum.
Da, s-a dus.
Vom reuşi.
O vom face.
Mulţumesc, Anne.
Mulţumesc.
Ştiu că pot conta pe puterea ta.
Dintre toate fetele mele...
ai fost mereu preferata mea.
H E L I X
Traducerea şi adaptarea LuScarGi @ SFZ <font color="
- Sarah! Slavă Domnului! - Alan?
Unde ai fost? Nu pot primi un răspuns direct de la nimeni.
Este o poveste lungă. De ce eşti încătuşat?
Ar trebuie să îl întrebi...
pe bunul tău prieten, dr. Sommer. Dacă o fi doctor...
Texas Tech Med School în Lubbock.
Acesta este Harvardul din Panhandle. Eşti bine?
Sunt bine. Kyle, ce naiba se întâmplă?
- Nu ţi-ai dat seama? El este o cârtiţă. - Ai grijă, prietene.
El este sub acoperire. Aparent, eu sunt cel mai căutat din CDC.
Şi eu nu sunt prietenul tău.
Ne-ai investigat în tot acest timp?
Nu pe tine, pe el. Acest bărbat este un terorist căutat.
Multiple acuzaţii, pentru crimă şi pentru bombardarea clădirii Ilariei în Paris.
Am încredere în el, ceea ce este mai mult decât pot spune despre tine acum.
De aceea tu nu eşti doctorul responsabil cu oamenii neîncătuşaţi.
Am fost cu ochii pe tine, tu nu ai cunoştinţele ca să ne scoţi din asta.
Mai bine te-ai uita mai aproape, Hot Zone, pentru că eu sunt tipul care o face.
Unde este Peter? El ştie despre asta?
- El încă lipseşte de la apel. - Păi, ar trebui să-l găsim.
Crede-mă, am încercat. Nimeni nu l-a văzut.
Poate că el ştia ceva despre tine, ceva ce restul dintre noi, nu ştim.
Din câte ştiu, am fost singurul om de aici care n-am abandonat
postul său sau să se afle pe o listă de suspecţi de terorism.
Deci, ce zici să începem cu ceea ce am de spus?
Am filtrat mierea contaminată şi am găsit granule de polen cu 3 striuri diferite.
Polen.
Da, asta ar trebui să ne conducă la sursă.
Acum, trebuie doar să luăm probe şi să găsim o corespondenţă.
Ai idee câţi copaci şi plante cu flori există pe această insulă?
Asta ar putea dura luni de zile.
Ce este aşa de amuzant?
M. Domestica.
Desigur. Cum de nu ne-am dat seama?
Ce? Ce să nu ne dăm seama?
A fost chiar sub nasul tău tot timpul, "doctore".
Polen în trei dimensiuni, cu striuri diferite?
Acest M. Domestica, cunoscut altfel şi sub numele comun de mere.
Toată lumea a mâncat mere, de ce nu s-au îmbolnăvit?
Aceasta este ceea ce trebuie să afli.
Trebuie să luăm probe de polen de la meri
şi asta trebuie să o facem acum.
Şi aş fi fericit să o fac, dacă aş fi...
Rămâi legat.
Nu am încredere în nimeni care poartă numele de familie Farragut.
Îţi sugerez să faci acelaşi lucru.
Un accident vascular cerebral...
- Este ceea ce el a spus? - Da.
Oare tatăl nostru ştie cum arată un accident vascular cerebral?
De ce nu îl întrebi pe el?
- Pentru că eşti oarbă. - Ai grijă cum vorbeşti cu mine.
Desigur. Ar trebui să nu întreb niciodată, să nu mă îndoiesc!
Doar să fiu servitoarea umilă a lui Michael.
Da. Cum sunt şi eu. Cum a fost şi bunica ta.
Bunica mea...
Ştii, am văzut-o aseară mergând să-l vadă pe Michael...
să îl acuze.
Nu ţi-a spus?
Fata de la CDC,
Sarah...
are ochi la fel ca el.
În tot acest timp, Michael ne-a spus că el a fost singurul,
iar în momentul în care Agnes a găsit pe altcineva,
ea moare din cauza unui accident vascular cerebral?!
Da.
Şi tu mai bine ai accepta asta înainte de a ieşi din această cameră.
Datorăm acestui om totul.
Poate îi datorăm prea mult.
Poate este timpul ca el să plătească.
Acum, ascultă-mă.
Aniversarea ta de 20 de ani se apropie.
Nu o voi face.
Îţi vei face datoria aşa cum am făcut-o şi eu şi mama mea.
- Şi mama ei înainte. - Şi tot aşa, şi tot aşa.
Toate aceste portrete de pe perete...
toate fiicele sale preţioase...
toate amantele sale!
Mie nu mi-e ruşine de ceea ce sunt.
Poate ar trebui să-ţi fie.
Tu şi Agnes, fiecare dintre noi.
Tu m-ai făcut ceea ce sunt.
- Dar eu nu am cerut asta. - Ce ar trebui să faci
este să fii recunoscătoare. Acest dar ne onorează pe toate.
Şi ca mine şi fiecare dintre noi,
o vei purta pe fiica lui Michael.
Nu îl voi lăsa pe tatăl meu să mă aibă.
Tu îmi vei da o nepoată.
Linia va rămâne
intactă.
Bună dimineaţa, Peter.
Se pare că fratele tău... a zburat?
Deci, de ce nu nu ieşi şi tu la lumină?
Haide.
Păşeşte în lumină.
Lasă-mă să îţi văd ochii,
ochii tăi adevăraţi.
Ai văzut deja ochii mei.
Da, ei bine...
coloraţi.
Cu lentile, sau cu injecţii.
Nu am nici o idee despre ce vorbeşti...
Haide, haide!
Am să primesc răspunsuri într-un fel sau altul.
Eşti unul dintre ei?
- Ilaria te-a trimis? - Ce este Ilaria?
Frumoasă încercare, dar răspunsul ar fi, "Cine este Ilaria?"
Lucrez pentru CDC, eu sunt doar un om de ştiinţă.
- Doar un om de ştiinţă? - Da.
Deci, ar trebui să ştii funcţia unui catalizator, da?
Desigur.
Aş vrea să introduci un catalizator...
să reconsideri...
întrebările mele.
Nu aş dormi dacă aş fi în locul tău.
Ei nu au mâncat de câteva zile.
Ei numesc asta ritual de plantare.
El a făcut-o mamei mele...
şi bunicii mele.
Este barbar.
El este un om important, ar trebui să fii onorată.
Este tatăl meu.
Nu ştiu ce vrei să fac.
Michael ne-a eliberat.
Eşti liber?
Ce frumos pentru tine.
Mă voi gândi la asta
atunci când el se va forţa în mine.
Nu vorbi aşa.
Nu-ţi place să auzi ceva atât de neplăcut?
Încetează. Opreşte-te.
Ştii, mă rog tot timpul de când această boală îngrozitoare a început.
M-am rugat,
nu ca lucrurile să fie mai bune,
dar să nu se înrăutăţească...
să nu fie atât de rău,
să îi ia puterea ca să pot fugi.
Eu nu vreau ca el să fie tatăl copilului meu.
Vreau să fie cineva special.
Dacă cineva ar putea să se asigură că el nu poate să-mi facă aceste lucruri oribile...
Există un moment în viaţa tuturor
când organismul nu mai poate urmări drumul prevăzut de minte.
Agnes a ajuns la sfârşitul drumului ei
şi a aruncat coaja goală, pe care noi o numim...
corp. Dar, la un moment dat trebuie să ne întrebăm
cine e mai bun,
cine merită...
să meargă...
într-o călătorie atât de mare?
Agnes a fost cea mai bună dintre noi.
Un suflet plin de grijă,
plin de dragoste.
Un om de ştiinţă talentat
cu talente miraculoase
care ne-a dat ce e mai bun
dintre toate darurile grădinii noastre.
Tot ceea ce e dulce pe această insulă
a fost creaţia lui Agnes.
Murele hibrid Chester...
care, ca şi viaţa pe care ea ne-a învăţat să o trăim,
supravieţuieşte
în cele mai grele condiţii.
Aşa că, haideţi să o cinstim şi să fim părtaşi...
la cel mai mare dar al ei pe care l-a creat.
De ce încerci să mă omori?
Nu sunt eu!
Am nevoie de ajutor aici!
Anne, de unde vin toţi aceşti noi infectaţi?
Nu ştiu.
Ţipetele au început în urmă cu 10 minute. Ce facem?
Trebuie să băgăm aceşti oameni în carantină.
Camera de la infirmerie nu este destul de mare.
Atunci găseşte cea mai mare cameră şi să ducem bolnavii acolo.
Nu vor veni de bunăvoie.
Atunci, folosim forţa. Ascultă, aceşti oameni sunt în criză psihotică,
ei nu vor asculta. Ei nu sunt prietenii voştri.
Şi nici rude. Faceţi echipe de câte doi.
Folosiţi frânghii, curele, tot ce puteţi găsi.
Trebuie să reţinem aceste persoane înainte ca ei să se rănească pe ei sau pe alţii.
- Acum duceţi-vă! - Repede, toată lumea!
Aceasta nu este faţa cuiva care ştie ce face.
- Asta pentru că nu ştiu. - Tot ceea ce ei au promis...
Este acum neadevărat. Facilităţile sunt operaţionale
în 17 oraşe importante. Încărcăturile sunt în mişcare.
Ei fac planuri de urgenţă pentru a se asigura
că centralele nucleare nu cad. Asta se întâmplă.
- Deci, acesta este sfârşitul lumii. - Nu încă.
Va mai dura o săptămână, înainte ca ei să înceapă.
Sergio.
Îmi pare rău.
Am văzut o mulţime de decese în timpul meu,
la naiba, am provocat o parte bună din ele,
dar ţelul a ceea ce ei planifică este...
Voi contacta CDC.
- Voi spune despre tot. - E cea mai bună opţiune a noastră?
Nu este ca şi cum CDC nu a fost în măsură să conţină virusul.
Cât timp va dura până ei vor coordona un răspuns global?
Este singura noastră opţiune dacă nu ai altă idee mai bună.
Ştii cum Ilaria îi tratează pe trădători.
Eu nu îţi cer să faci asta.
Vinovăţie prin asociere.
Există nişte case de siguranţă a Ilariei în întreaga lume.
Da, sunt sigur că aş fi în siguranţă într-una dintre acestea.
Ce este asta?
Un mic suvenir de la Arctic BioSystems.
- Se serveşte cel mai bine rece. - Antidotul.
O singură doză.
Păstreaz-o în siguranţă.
Va deveni substanţa cea mai valoroasă de pe Pământ.
Ce s-a întâmplat? Ai eşantioane?
Avem un nou focar. Cel puţin 30 de victime, poate mai mult.
Am pus-o pe Anne să facă echipe şi să îi ducă în carantină.
30 victime? Cum?
Nu ştiu, dar nu avem acest lucru sub control. Este o zonă de război.
Ai grijă, îţi vor sări copcile.
El are dreptate. Trebuie să stai deoparte.
Ce? Nu, nu poţi dirija o întreagă mănăstire
de pacienţi instabili mental singur. Vin cu tine.
Pentru numele lui Dumnezeu, scoate-mi aceste cătuşe, ca să pot ajuta!
Uită.
Unde să mă duc? Suntem în mijlocul oceanului!
Am ordinele mele.
Atunci, ei le vor recita la înmormântarea ta. Pentru că dacă nu îmi scoţi cătuşele,
nici unul dintre noi nu va părăsi insula asta în viaţă!
Lasă-mă să plec!
Ţine-i departe de mine!
Am nevoie de aceste sedative. De ce întârzie?
Tocmai explicam. Avem doar 20 de doze injectabile de diazepam.
Şi eu nu pot permite să le folosiţi pe oamenii noştri.
Înţelegi ce spunem?
Noi nu vedem medicina occidentală ca o etapă pozitivă.
Anne, aceşti oameni suferă!
Ceea ce numeşti tu suferinţă, noi o vedem ca un drum dificil, dar necesar.
Doamnă, eu nu dau o para chioara pe sucurile de varză
pe care le-aţi băut, dar în câteva ore aceşti oameni
se vor elibera şi nimic nu îi va opri de a vă lua gâturile.
Are dreptate, Anne. Bună, Jerome.
Mă bucur că eşti aici unde poţi fi de ajutor.
Ştiu câteva locuri unde soarta mă va duce când totul se va termina.
Te rog, să nu lăsăm treburile noastre neterminate
să stea în calea îngrijirii bolnavilor.
Şi să nu lăsăm dogma să prevină vindecarea.
Este treaba CDC-ului să se asigure că oamenii noştri se vor face bine.
Nu e adevărat?
Sedativele vor oferi un grad de confort pentru următoarele 6 ore.
- Şi ce facem după aceea? - Sominus.
Este un hibrid de gura-lupului, valeriană şi talpa găştii.
Agnes tocmai l-a creat înainte de a... ne părăsi.
Este un sedativ excelent.
Poate fi administrat oral, într-un ceai.
Bună ziua, Olivia.
Ţi-am adus ceva.
Am crezut că toată lumea a uitat de mine.
Bineînţeles că nu. Lucrurile au devenit un pic... agitate.
Am auzit ţipete.
Ce se întâmplă acolo?
Sunt o mulţime de oameni bolnavi acum.
Medicii CDC i-au dus pe toţi în sala de mese.
Monştrii.
Sper doar ca ei să nu le facă
ceea ce i-au făcut lui Soren.
Adevărul este că nimeni nu ştie ce fac.
Tu, poate că eşti în cel mai sigur loc din mănăstire.
Ei nu aveau dreptul să mă pedepsească.
Nu spune Michael că drumul adevărat
este întotdeauna drept?
Aşa e.
Atunci, mă bucur că am înjunghiat acea femeie de la CDC.
Aş face-o din nou.
Te rog, Olivia, nu spune asta.
Vorbesc serios.
Nimeni nu a fost bolnav până când ei au ajuns aici.
Şi acum, Soren s-a dus.
L-au ucis pe fiul meu,
cine îi va pedepsi pentru asta?
Nu ştiu.
Aş vrea doar ca cineva să îi facă să dispară.
Chestia asta cu valeriana şi gura-lupului va funcţiona, nu?
Mama mea a fost un chimist genial.
Nu este ceea ce am întrebat.
Trebuie să ştiu dacă nu vom avea un abator în mâinile noastre
când aceste injecţii nu vor mai avea efect.
Va merge.
Cum de 83 de oameni s-au îmbolnăvit exact în acelaşi timp?
Ei au fost toţi expuşi la agentul patogen simultan.
Deci, care a fost evenimentul principal?
Micul dejun? A fost aceeaşi mâncare ca în fiecare zi?
Nimic nu a fost adăugat la meniu.
Au fost toţi acei oameni undeva, împreună?
Poate în livadă sau în sala de consiliu?
Am fost cu toţii la slujba în memoria lui Agnes.
Toţi am mâncat fructe de pădure, hibridul pe care ea l-a creat.
- Toate aceste persoane? - Cu toţii am mâncat. Chiar şi eu.
Dacă era să te îmbolnăveşti, erai deja bolnavă.
Totuşi, să mănânce aceste fructe de pădure este singurul lucru comun
la toţi cei infectaţi. De aici începem.
Sunt încuiată într-o cameră
şi nu e nici o fereastră
Nu e nici o cale să trec, nici un loc unde să mă ascund
Am sfârşit în întuneric, dar sunt speriată de lumină
Dar îmi voi găsi drumul în seara acesta
Lasă-mă să ies, lasă-mă să ies
Ştiu că voi îmi voi găsi drumul în seara asta
Am ridicat aceste ziduri
Şi ele nu vor cădea
Există o cale să cadă, dar eu sunt îngrozită
Nu ştiu dacă pot face vreodată ceea ce trebuie
Dar îmi voi găsi drumul în seara asta
Lăsaţi-mă liberă
Este gaura neagră.
Nici lumina nu poate scăpa.
Ascultă. Ştiu că suferi,
dar te pot ajuta. Sunt doctor.
Durerea este trecătoare.
Se duce în gaură. Înţelegi?
Odată ce este acolo, nu mai scapă.
- Am înţeles. - Niciodată. Niciodată.
Eu, eu, eu doar... Te rog. Te rog, scoate-mă de aici.
Lucrurile pe care ei le doresc se duc în gaură.
- În gaură. - Uite, uite. Ascultă,
ascultă. Doar... ridică grilajul
şi eu voi face restul, bine?
- Suferinţa rămâne în gaură. - Nu, nu, nu.
- Nu poate scăpa. - Nu, nu, nu, nu!
Nu, nu, nu! Durerea rămâne în gaură.
Durerea rămâne în gaură!
Aici este noul lot.
Spune, Sarah, tu nu ai cumva ascunsă nişte gumă pe undeva?
Deci acum, când ai nevoie de ceva de la mine, sunt Sarah.
Nu mă gândeam că rămânem aici atât de mult, am rămas fără.
Ştii că prea mult xilitol poate creşte nivelul de zahăr din sânge, nu?
Mulţumesc.
Îmi voi aminti asta atunci când mă duc să-mi dau doctoratul în "gumologie."
Am ceva.
Aceasta este cu siguranţă o ciupercă.
Se pare că e aceeaşi pe care am găsit-o în sângele lui Soren.
Este în toate acele probe?
Nu, numai în flacoanele de 3 la 9,
15 până la 21 şi de 43 la 48.
Şi toate au venit din acelaşi lot.
Deci, doar o parte din fructele de pădure sunt contaminate.
Asta exclude expunerea accidentală.
Ce vrei să spui? Crezi că cineva a făcut asta intenţionat?
Este singura explicaţie.
Jumătate din boluri au fost contaminate, probabil cu miere contaminată.
Întrebare este cine a avut acces?
Bună ziua, Peter. Eşti gata să vorbeşti?
A fost un nou focar
şi ştiu că ai dori să îţi ajuţi prietenii.
Ei luptă fără liderul lor.
Atunci lasă-mă să ies, ca să îi pot ajuta.
Când va trebui, cu condiţia să mă ajuţi.
Şi cum pot face asta?
Prietena ta Sarah, ea este foarte specială.
Şi, te rog, nu pretinde că nu ştii de ea sau de mine.
Dar aş vrea să-mi spui cum a ajuns să fie ea aşa.
Nu ştiu.
Nu am fost acolo când s-a întâmplat.
Am înţeles. Îţi plac şobolanii.
Vrei să vezi cât de mulţi pot trimite acolo jos?
Vreau să spun, am fost bolnav, mi-am ieşit din minţi. Nu am făcut parte din asta.
Poate ai nevoie doar de un pic mai mult timp pentru a te gândi la răspunsuri.
Voi reveni, să zicem, într-un an.
Sau doi.
Nu, nu. Stai, stai.
ÎI ştiu pe cei care au făcut-o nemuritoare.
Dacă mă laşi să ies, pot obţine informaţii.
Dacă-mi dai ceva ce pot folosi,
mă voi gândi la eliberarea ta.
Nu ştiu ce a făcut-o pe Sarah nemuritoare,
dar ştiu despre copilul ei! Şi el e nemuritor.
Cel puţin, ea crede că este.
Copilul... ei?
Ea are un copil nemuritor?
Era însărcinată când a devenit nemuritoare.
Eşti sigur de asta?
Da, bineînţeles, sunt sigur.
Mulţumesc, Peter.
Cred că vom fi buni prieteni.
Atunci, lasă-mă să ies de aici!
Te rog, invit-o pe dr. Jordan în biroul meu şi adu şi ajutoarele.
Lasă-mă să ies de aici!
Haide!
Michael!
Un copil nemuritor.
Nu doar asta.
Copilul ar putea fi calea pentru a-i face pe restul dintre noi ca Michael.
Eşti sigur că asta este tot ce a spus?
Nu e de ajuns?
Suficient pentru a te face să o aduci pe dr. Jordan la mine în loc să o duci la el?
Dar eu... Michael mi-a spus...
Ştiu ce ţi-a spus, dar nu înţelegi?
În momentul în care m-am născut fără ochi,
am fost bună doar pentru un singur lucru,
să-i nasc o altă fiică.
Şi el va continua să facă asta cu fiecare dintre fiicele sale.
Ştii de ce?
Pentru că de fiecare dată când el o face,
partea muritoare devine mai slabă,
iar partea nemuritoare devine mai puternică.
De aceea el trebuie să le aibă pe fiicele sale.
El crede că într-o zi va avea un copil ca el.
Nu!
- La naiba, Amy. - Ce ai spus?
M-ai auzit.
Am făcut o mulţime de lucruri, lucruri rele.
Le-am făcut pentru tine.
Şi nu ai primit nimic în schimb?
Nu am spus asta, dar Michael o are
pe Anne care se întreabă despre cum s-au îmbolnăvit oamenii.
Ea nu va afla.
Ea nu te va lăsa să faci ce vrei.
Dacă mă prind...
Crezi că te-aş lăsa să suferi.
Tu ai o imagine proastă despre mine.
Despre noi.
Tu mi-ai spus că nu există "noi".
Este întotdeauna tu şi cu mine
sau tu şi Michael.
Nu ne poţi avea pe amândoi.
Când iei o decizie,
atunci vei şti dacă există "noi".
Alo?
E cineva acolo?
Cred că nu trebuie să întreb cum ai intrat.
Noi deţinem locul.
Te rog, ia loc.
Nu am timp pentru jocuri.
E mai mult milă. Mi-am petrecut aniversarea de 100 de ani învăţând cum să pregătesc
un cocoş cu vin, perfect.
Se pare că secretul este să scoţi impurităţile de la sursă.
La fel ca ceea ce Ilaria încearcă să facă.
- De ce eşti aici? - De ce este oricare dintre noi aici?
Ceri multe când petreci atât de mult timp
pe lângă oamenii cu agende,
ca şi colegii noştri de la Ilaria.
Încă nu mi-ai răspuns la întrebare.
Planul tău de a informa CDC va eşua.
- Ballaseros ţi-a spus. - Te rog.
Am auzit protestul tău, am văzut fişierele pe care le-ai luat din bazele de date,
restul a fost aritmetică. Nu te bate singură.
Noi am făcut acest lucru de foarte mult timp.
Ce este asta?
Ultima noastră şansă.
Se pare că eu nu savurez ideea
de a petrece eternitatea în compania
aceloraşi tâmpiţi ochi de argint, mai mult decât tine.
Nu mai mult decât îmi place ideea de a extermina umanitatea.
Şi nu sunt singura care simte aşa.
Mademoiselle Durant?
Ea va fi la Jardin de la Jeune Lune mâine la ora 9 fix.
Nu întârzia.
Sper că nu eşti vegetariană.
La naiba, este bun!
Toată lumea, vă rog să luaţi loc. Vă rog.
Aş dori ca toţi să vadă asta.
E ceva în neregulă?
Nu ştiu, Amy. E ceva în neregulă?
Aş dori să ştiu.
Este ceva ce ar trebui să-mi spui?
Nu.
Ce s-a întâmplat?
Ne sperii.
Landry, eşti amabil să cauţi în acel dulap, te rog?
- A cui haină este aceasta? - E a mea.
Anne, cum ai putut?
Nu ştiu cum a ajuns acolo.
Desigur că nu ştii.
Ia-o.
Este ridicol.
Dă-te la o deoparte.
Nu e nici o cale
ca ea să aducă asta în această abaţie.
Vrei să spui că sursa bolii, motivul pentru care cu toţii tremurăm de frică?
Tu i-ai îmbolnăvit.
- Nu. De ce aş face-o? - Nu ştiu, dar am să aflu.
Nu. Michael,
n-aş face asta niciodată. Nu aş face asta!
Te rog! Michael!
Mademoiselle Durant?
Eu nu vorbesc engleza.
După 500 ani, serios?
Mă numesc Julia Walker.
Doamna Wallenberg mi-a dat această carte.
Lasă-mă în pace.
- A fost foarte nepoliticos din partea ei. - Îmi pare rău.
Nu este nevoie să-ţi pară rău.
Madame Walker, presupun?
Eu sunt domnişoara Durant.
Nu m-am putut obişnui cu lentilele de contact.
Nu fi atât de surprinsă.
Ştii, suntem de toate mărimile.
Am auzit că te-ai întâlnit cu acel rahat care se numeşte Scythe.
Am făcut-o.
Este din cauza unor oameni ca el
că există oameni ca mine şi Madame Wallenberg.
Ce fel de oameni sunteţi voi?
Genul care ştiu foarte bine că nu poţi schimba sistemul din interior.
O greşeală a unei persoane tinere.
Dar mai sunt speranţe pentru tine.
Am nevoie de mai mult decât speranţă acum.
Avem nevoie de tine.
Există un alt nemuritor renegat.
Nu e unul dintre noi,
dar el a lucrat la ceva foarte promiţător,
un proiect care ar putea preveni
ca prietenii noştri de la Ilaria să termine rasa umană.
Păi, spune-mi.
Mai ai multe de învăţat şi aceasta începe aici.
Tăiaţi legăturile şi daţi-i jos din paturi!
Trebuie să-i salvăm pe fraţii şi surorile noastre!
Ce faceţi oameni buni?
Trebuie să-i puneţi înapoi în pat.
Când aceste persoane îşi vor reveni, ele vor fi foarte violente. Nu înţelegi?
- Olivia, ce se întâmplă? - Ce pare?
Avem grijă de ai noştri.
Olivia, mă cunoşti. Am trăit aici.
Ai trăit printre noi, dar nu ai fost niciodată unul dintre noi.
Dar trebuie să ne laşi să îi ajutăm pe aceşti oameni!
Am primit ajutorul vostru şi mi-am pierdut fiul.
Acum este momentul pentru a arăta acestor semănători de boală
şi discordie că ei nu pot să ne intimideze.
- Stăm împreună! Să mergem! - Haideţi!
Să mergem!
Nu vom câştiga asta.
Deci, lăsăm bolnavii să plece?
Pentru moment. Am mai văzut acest lucru şi înainte.
Oamenii speriaţi dau vina pe medicii lor pentru boala lor,
durerea, chiar moartea. Du-te la laborator.
Protejeaz-o pe Sarah. Du-te! Acum, acum!
De ce durează atât?
El ştie ce face.
Sper. Aceşti oameni erau gata să omoare.
Ei ne-au întors spatele, nici o problemă.
Sună ironic venind de la tine.
Eu doar fac o treabă, ca şi tine.
Nu exact ca mine.
- Asta nu are nici un sens. - Ce nu are?
Nu, ceva trebuie să fie greşit cu SPECT.
Fiind atât de vechi, ce poţi să spui?
Probele de polen de mere pe care le-ai adunat au ieşit pozitive la ciupercă.
Super. Acum ştim cum a fost infectată mierea.
Cu excepţia faptului că nu există urme ale micotoxinelor în mere,
sunt numai în miere.
Deci, mierea te face micotic şi te ucide, dar merele nu.
Kyle, Sarah...
Alan, ce bine, avem nevoie de nişte ochi noi pentru aceasta. Vino aici.
Kyle, vom efectua o căutare cameră cu cameră
pentru a găsi micotice, am putea să ne folosim de ajutorul tău.
Tu eşti responsabil acum?
Eu transmit doar informaţia.
Bine, bine, vin.
Traducerea şi adaptarea LuScarGi @ SFZ <font color="