Din episoadele precedente
Este o mare mâncătorie colo, când vine vorba de noii veniţi.
Presupun că e vorba de Dawson City...
Ei doar o mică lacună.
- Nu avem nimic în buzunare. - Dar suntem plini de speranţă.
Ep?
Cel de la morgă, a scos acest glonţ din el.
Este de 45 - 70...
O armă care ucide.
Nu vreau să am bolnavi pe proprietatea mea.
Atunci o să-i duc în biserică.
Nu trebuie să-l omor eu. O va face Dumnezeu pentru mine.
Cu atât mai bine.
El face oferte. Vrea să facă saloane...
Află cu cine vorbeşte.
Vom plăti mai mult decât contele.
Vreau să-ţi vând ţie.
Pe mine mă interesează hotelul Fairview.
Te sfătuiesc să semnezi, altfel, s-ar putea să mă răzgândesc.
Au pus spânzurătorile afară.
Ce vrei să faci?
Atacăm închisoarea.
Sunt un ucigaş.
Ai ucis oameni?
Da.
Episodul 3
Traducere şi adaptare LAGARDE /// fastsubtitle.ro team
Cum vor trăi următoarele 100 de generaţii, ştiind că...
fratele tău, pe care l-ai iubit, sau singurul tău copil,
îţi va fi luat de lângă tine.
Cum poţi trăi dacă cineva te-a invadat,
ţi-a luat pământurile, dealurile şi râurile.
I-ai permite să facă asta?
Mi se pare că în această pungă, e mai mult decât avem nevoie.
L-ai lăsa să transforme pământul nostru etern,
într-un lucru, care nu poate dura?
Avem şampanie, adusă din Franţa.
Acest pământ va muri din cauza asta.
Şi ei vor muri, de asemenea, dacă pământul moare.
Vom muri cu toţii.
Cartofi dulci. 10 dolari bucata
Iarna anului 1897
Ai lăsa pe cineva să facă asta,
să ucidă nu numai pământul, ci chiar şi pe ei înşişi?
Şi chiar şi pe tine.
Sau ai lupta?
La naiba.
Din nou?
În mine este o rebeliune.
Nu ai mâncat nimic.
Mi-ai mai spus asta.
Un om flămând îşi cacă chiar şi inima.
- Bill? - Da.
Ce vei face cu tot ce strângi de aici?
Cumpăr o sută de acrii de teren agricol, în Vermont.
Ar trebui să-ţi plănuieşti să-mi faci o vizită.
Te concentrezi acolo?
Am de gând să-mi cumpăr o portocală.
Într-un lagăr de muncă, în Dakota, un coleg mi-a dat una.
Era ca şi când...
ai mânca o culoare, sub formă de suc.
Un fruct... direct din grădina Eden.
Interiorul ei este deja secţionat.
Un fruct împărţit în bucăţi, pentru tine.
Este ca şi cum...
acesta a crescut pentru om, ca să-l mănânce.
Te duce cu gândul la creatorul nostru.
Te simţi mai bine?
Nu prea.
Eşti flămând.
Nu mai găseşti nimic de mâncare în Dawson.
Nimic comestibil.
Carnea din oraş te va ucide.
Cu tot aurul acesta nenorocit
nu poţi obţine o masă bună.
Păzeşte bine arenda noastră.
Eu voi încerca să vânez un elan.
Arenda noastră va fi păzită.
Poate ai nevoie de ajutor, ca să-l aduci aici.
Ştiu un loc de adăpare a elanilor, la 16 km de aici.
Ne arde lumina zilei. Să mergem.
Elanul sparge gheaţa cu copita,
dar se uită în jur, pentru lupi.
Nu se aşteaptă la un glonţ de la distanţă.
Asta ni s-ar putea întâmpla şi nouă.
Dar este întotdeauna o surpriză.
Un glonţ de la distanţă.
Ai văzut multă moarte, nu-i aşa?
Asta este ce face armata pentru tine.
Mă uimeşte că mai poţi trage, fără un deget.
Trebuie doar să te obişnuieşti.
Unde erai când s-a întâmplat asta?
O încăierare în Buenos Aires.
Între mine...
iar inamicul, era un coleg de-al meu.
Ca şi cum s-ar spune între un elan şi alt elan.
Armata numeşte asta, "Accident ostil".
Împuşcat de unul de-al tău.
Eram staţionat pe un deal,
la 100 de metri, de câmpul de luptă.
Am fost lovit în spate, în umăr.
Am pierdut mult sânge, prin cele 2 găuri.
Puteai băga degetul mare în ele.
Adică degetul mare, pe care nu-l am.
De aceea oamenii s-au gândit să folosească instrumente.
Asta ne distinge de maimuţe.
Dar armata m-a transformat într-o maimuţă.
N-ai vrea să-mi pregăteşti puşca?
Eu pot încărca şi trage, dar am dificultăţi cu ţeava.
Specialitate ta, nu-i aşa?
Să tragi la distanţă...
Cum a fost ucis prietenul tău...
Asta vroiai să spui?
Arma care l-a ucis pe prietenul tău
a fost mai puternică. Nu trăgea cu boabe de mazăre, ca aceasta.
- De unde ştii asta? - Nu uita, eu am fost în mină.
Nu-i mare lucru de capul meu, dar la puşti, mă pricep.
S-ar putea să fi fost de calibru 40 sau 50.
Da, te pricepi la puşti.
A fost un 45.
Nu de 30, ca aceasta.
Vezi crestele de acolo?
Valea dintre ele este protejată de vânt.
Acolo sunt mulţi buşteni şi coajă de copac,
abandonate de tribul Tlingit.
Într-un asemenea loc un om poate supravieţui ani de zile.
Să trăiască din vânat.
Nu are nevoie de aur. Doar de strictul necesar.
Mâinile tale sunt pline de sânge...
iar degetele...
de păcat.
Buzele tale...
rostesc minciuni.
Limba ta...
a cunoscut perversitatea.
Nici un profanator nu va avea viaţă veşnică.
Părinte...
Mă gândesc că rugăciunea nu va ajuta prea mult acum.
Nu ca un pui de somn bun.
Mai bine vi mai târziu, Bill. Nu se simte bine.
Sabine...
puţin whisky
m-ar ajuta la somnul, de care vorbeai.
Cred că mi-ar prinde bine şi mie.
Sunt aproape sigur că ştiu cine la ucis pe prietenul meu.
A fost Goodman?
Nu-i aşa?
Un criminal umblă printre noi. Acesta nu e planul lui Dumnezeu.
Ce te face să crezi că El are un plan?
Nu trebuie să-mi spui...
Nu trebuie să rupi legământul.
Doar fă un semn din cap.
Dumnezeu nu este cu ochii pe tine.
Îţi promit că nu este.
Toţi ar trebui să ne gândim la un lucru...
Dacă ucizi pe cineva, te ucizi pe tine însuţi.
Vei deveni o fantomă.
Nu putem vorbi puţin?
Îţi duc doar bagajul, oriunde vrei să mergi.
Îmi place mai mult când zâmbeşti.
Aerul miroase frumos.
Frumos.
Am auzit că m-ai vizitat, când am fost bolnavă.
Îmi aduc aminte...
că mâinile noastre s-au atins.
Eu te-am atins sau tu ai făcut asta?
Eu?
Mâinile nu m-ar fi ajutat decât dacă aveam un scop....
Ascultă...
- Trebuie să fac ceva. - Nu-mi rosti discursul soldatului...
Ţi-am văzut privirea de cum ai intrat.
Aveai privirea ucigaşului.
Yukon te-a acaparat...
Nu-i aşa, Haskell?
La naiba.
La naiba... nu există nimic nobil în luptă,
numai supravieţuirea.
Pleacă de aici.
Pleacă cât mai poţi.
Nu vreau să te mai văd, Bill.
Nu cu această privire.
N-am nevoie de aşa ceva.
Am venit să-mi prezint condoleanţele.
Eşti pe moarte, nu-i aşa?
Nu văd ce importanţă are asta.
Tifosul este o curvă, nu-i aşa?
Dar asta este doar o cutie de lemn.
Nu trebuia să mă laşi să ucid pe cineva pentru ea.
Eşti cu adevărat nebun, nu-i aşa?
Probabil.
Îţi aminteşti atunci la cimitir, când mi-ai spus
că sunt un om mort
şi nu doar în această viaţă...
Mi-ai spus că tu eşti protejat.
Tu chiar credeai că Dumnezeul tău te protejează de tifos.
Aşa că m-am gândit să câştig în ambele sensuri.
Indiferent dacă vei supravieţui,
şi asta ar fi dovada existenţei Dumnezeul tău, sau...
vei sfârşi, după cum arăţi acum.
Te-am ucis.
Nu a trebuit să trag nici un foc.
Deci, crezi că tu m-ai ucis?
Da...
Da.
Dumnezeul tău, ar trebui să mă lovească chiar aici.
Corect?
Un fulger din ceruri.
Nu?
Nimic.
Asta e tot, părinte.
Există doar această viaţă.
Îţi tremură mâinile, dentistule.
Este frică?
Sau tifos?
Pot să întreb unde ai practicat?
Eu nu practic, o fac, pur şi simplu.
Tatăl meu practica.
Am învăţat de la el, privindu-l.
Să sperăm că ai luat notiţe.
Sunt un om important, ştii asta.
Eu deţin 12 mine.
Toate au fost deschise de către foştii proprietari.
Ai avut noroc.
Norocul nu are nimic de-a face cu asta.
Norocul este o curvă.
În ziua de azi, şmecheria este să cauţi oportunităţi,
şi să le foloseşti atunci când apar.
Iar eu am găsit una.
Faci curăţenie prin Dawson.
Acum te curăţ eu pe tine.
Ce vrei să spui?
Eu sunt un cetăţean care respectă legea.
Un afacerist care caută oportunităţi.
Cum ar fi cumpărarea arendelor şi vânzarea unora inexistente.
Oraşul Lawson.
Ar trebui să-l ucid pe acel tipograf.
Încerc să aflu unde duc aceste acţiuni.
Vestea bună, este că, o să-mi spui tu. Ridică-te.
Adaugă că a opus rezistenţă cu arma.
Eu sunt un om mai mare decât tine, inspectore.
O să vezi asta.
Lumea funcţionează în moduri misterioase.
Sunt un om mare decât tine.
Salut.
De ce nu sunt oamenii la lucru?
- Avem bani cu ce să-i plătim. - Nu e vorba de bani.
Este vorba despre frică.
Muncitorii nu pot lucra la hotel
pentru că oamenii contelui, stau sprijiniţi de el.
La naiba.
Este rău pentru o femeie să umble singură noaptea.
Chiar mai rău dacă mai are şi bani la ea.
Ai putea să mă omori acum,
după modul în care mă priveşti.
Nu-i nevoie să mai ucizi încă unul.
Ai putea să trăieşti tremurând noaptea de frica altui om,
care face, exact ce faci tu pentru conte.
Ţi-aş putea oferi un câştig constant.
Un loc de muncă permanent.
Ce vezi acolo, este pentru 3 săptămâni,
şi este de trei ori mai mult, decât îţi dă contele.
Va fi şi mai mult în viitor.
Nu poţi schimba locul de muncă, cu un om ca şi contele.
Tu eşti cel cu arma.
Poţi face tot ce vrei.
El îşi poate aduce mai mulţi oameni.
Mi se pare că acolo există o idee preconcepută.
Vrei să-l termini.
Încetează orice relaţie cu el.
Vreau să lucrezi pentru mine.
Nu vreau să-l ucizi.
Ei bine...
Asta se va întâmpla.
Nu plătesc pentru crimă.
Nu vreau asta.
Dar contele o va face, mai devreme sau mai târziu.
Ce zici?
Condamnaţii stau toţi într-o singură celulă
şi pun în pericol viaţa lui Riley.
Mâncatul, băutul, pe cheltuiala noastră.
De ce n-au fost deja spânzuraţi?
Aşteptăm o vreme favorabilă.
Pe frigul ăsta, ştreangurile îngheaţă.
Ai două zile pentru spânzurare, pe frig sau fără frig.
Trebuie să-l eliberezi pe Soapy Smith.
Soapy Smith este un şantajist dovedit.
Taberele sale miniere, sunt peste tot...
Doar scormoneşte după aur.
În câteva luni, adevărate companii vor fi aici, cu hidraulică.
Ce legătură are asta cu dl Smith?
Nici una.
Dar are de a face cu tine,
cu scopul venirii tale aici.
Tu şi dl. Smith sunteţi doar nişte ţânţari.
Dar ţânţari necesari.
Într-un fel, dl Smith este mai necesar decât tine.
El este un intermediar, nu-i aşa?
Colectează drepturi de arendă, înaintea marilor companii.
Ai citit biblia, nu-i aşa?
Acolo este un cuvânt mare...
care descrie perfect poziţia ta.
Obedient.
Inspectore şef...
Fi obedient.
Am adus ceva mâncare, pentru cei închişi.
M-am gândit sunt flămânzi.
Ei nu vor fii spânzuraţi...
- Nu-i aşa? - Am un ordin.
Problema curvelor...
este că noi vrem să existe.
Ceva ce a ieşit din mizeria, pe care noi am creat-o.
Ca în acea zi, ca şi tine...
îmbrăcat în uniforma ta roşie.
Oricum...
ştiu că vei face ceea ce trebuie.
Aşteaptă.
Mirosurile din biserică mi-au atras atenţia...
Cred că pentru o doamnă,
o femeie...
Este apă de trandafiri.
Norocul tău...
Un cuţit moale ca untul...
Mi-au dat un cuţit moale ca untul.
Mănâncă aşa în faţa oamenilor săi,
ca să arate că este dur.
E părerea ta?
Sau a celorlalţi?
Aşteptăm salariile noastre, dle.
Alţii ne vor plăti, dacă tu nu o faci.
Masa de prânz, prietene.
Nu ţine cu asta.
Eşti tare prost, amice.
Spune-i...
Spune-i că nu ne jucăm.
Spune-i că ne este frig. Ne este foame.
Da, spune-mi... Haide.
Dacă n-o faci tu, o voi face eu.
Ne dai nişte bani, imediat.
Sau vom avea o problemă.
Ne este foame.
Ne este frig.
Asta se rezolvă numai cu bani.
Dar se găsesc peste tot, în jurul nostru.
Minele.
Cu milioane de ani în urmă, Dumnezeu a decis
să pună acest aur în pământ.
Şi acum, oamenii îl extrag, la întâmplare, din pământ.
Oameni ca Bill Haskell.
Dacă-mi permiteţi,
vă sugerez să mergeţi să-i faceţi o vizită.
După aceea, pot să vă asigur, că veţi mânca fripturi.
Uite...
Ţine, Sundown.
Orice mi s-ar întâmpla mie, jumătate este al tău.
Este un mod ciudat, de a spune asta.
Oricum, aurul scos de mine, va ajunge la mama mea.
Adresa o găseşti în scrisorile pe care le-am scris.
Vrei să vorbim despre ceva?
Se spune că un om mai în vârstă, are mai multe cunoştinţe.
El acumulează, vede mizeria lumii.
O grămadă de lucruri pe care n-ai trebui să le gândeşti,
îţi distruge inocenţa.
Nu, Meek...
nu vreau să vorbesc nimic cu tine.
E mai bine aşa.
Dă-te mai departe de uşă.
Sunt neînarmat.
Deci, tu l-ai ucis pe Epstein.
Ai umblat după arenda mea, de la început.
Merită?
A meritat?
Nu înţelegi.
Ce?
Suferinţa.
- Foc... - Goodman. Goodman.
Unde naiba e?
Nu are unde să fugă.
Iarna îl mănâncă de viu.
Am nevoie de câini tăi, Gorna.
Nu poţi fii atât de prost să pleci pe vremea asta.
Este singura soluţie, ca să-l găsesc.
Este chiar atât de dificil,
să-ţi speli mâinile de sânge?
Poţi spăla sângele, de pe cele mai multe lucruri.
Cu excepţia mătăsii.
Vor veni după mine.
Vor face asta, nu-i aşa?
Vor veni şi după tine.
Haskell a plecat în sălbăticie.
Aşa pe întuneric?
Singur.
Morcov.
Morcov. Da.
O să prinzi şi tu.
Ei o au.
Libertate.
Eu...
Mi-o dai?
Nume.
Libertate.
Vorbeşti de libertatea copilului.
Sper că vei avea mulţi copii.
Ce naiba faci?
Tlingit.
Trebuie să-i eliberez.
Probabil că eşti beat.
- Vor fi spânzuraţi mâine. - Dă-mi jos uniforma, dacă vrei...
Eu nu voi fi părtaş la o crimă.
Cretin...
Cei care sunt înţelepţi,
nu au putere.
Ei cred că pot face o schimbare, prin cuvinte.
Dar cuvintele pentru ei, au doar menirea de a manipula.
Aşa distrag atenţia de la păcatele lor.
Dar noi îi vedem.
Noi vedem ce au făcut.
Ca lupii, îi vom alege din umbră.
Distruge-l pe cel slab şi reduce numărul acestora.
În seara asta...
nu vor exista cuvinte.
Numai sânge.
Ai luat o decizie bună, domnule.
Bagă ceva de mâncare în burtă, pentru tine şi iubita ta.
Nu poţi mânca aur, nu-i aşa?
Mai ales dacă nici nu-l ai.
Acum...
Adu câte un whisky pentru mine şi prietenul meu.
Am cumpărat.
Ar fi cel mai bine să plec.
Mai am şi alte afaceri de încheiat.
Sper că-i vei plăti mai bine decât pe mine.
Nu mi-a adus decât ghinion, această arendă.
Norocul nu are nici o legătură cu asta.
Norocul este o curvă.
Îţi urez mai mult noroc, data viitoare.
Ai noroc dacă pişatul nu ţi se va congela.
Îţi îngheaţă în interior, până să-ţi dai seama de asta.
Taci. Te voi ucide.
Tlingit, la naiba. Tribul Tlingit este aici.
Au venit pentru cei închişi.
Dă-mi o puşcă.
Aşa, drept înainte.
Câini buni.
Goodman.
Vino afară şi înfruntă-mă, ca un bărbat.
Unde este legea?
Au ieşit afară.
Toţi.
Să-i vâneze pe Tlingit.
Şi contele şi oamenii lui, de asemenea.
Chiar de aici, au plecat.
S-a transformat brusc în samaritean şi ajută legea?
Nu chiar.
Ce vorbeşti?
Contele şi oamenii lui...
Nu au plecat după indieni.
Sunt după Bill Haskell.
Ai de gând să te întorci?
Luaţi-i câinii.
Ia-i arma.
Te-aş putea împuşca.
Omoară-l.
Împuşcă-l tu.
Dacă ai avea o armă...
- Nu te văd bine, amice. - Eu nu.
Să mergem.
Ţintiţi-l.
Haide.
Ei bine, suntem într-o situaţie dificilă.
Dacă te apropii de mine, te omor.
O mie la unu, că reuşim până în Dawson.
Eu aş zice să lucrăm împreună.
Sau am putea face asta.
Am putea face asta, dacă vrei. Ne putem bate.
Uciderea mi-ar consuma prea multă energie.
Ai chibrituri?
Nu?
Ai mănuşi, nu-i aşa?
Vrei să mă ucizi pentru asta?
Poate.
Poate nu.
Vrei să-mi dai una?
Corectează-mă dacă mă înşel...
Bine, s-ar putea să fie greşit, dar...
Dawson e în direcţia aia, nu-i aşa?
Pădurea ne va proteja de vânt.
Da, dar va adăuga încă 16 km.
Nu vreau să rămân în frig, mai mult decât trebuie.
Dacă stai aici, pe acest vânt, vei îngheţa rapid.
Peste tot e rece.
Eu chiar te sfătuiesc să vii cu mine.
Tu doar încerci să mă ţi aproape de tine.
Nu-i aşa?
Deci, nu accept propunerea ta.
Dacă iei altă direcţie, nu-mi voi face griji de tine.
Atunci, ar trebui să mă încurajezi să fac asta, nu-i aşa?
Nu-mi place să văd oamenii murind.
Nu contează cine ar fi.
Ştii...
dacă mi-aş schimba câteva principii aş putea fi ca şi tine.
Sărut-o pe Belinda pentru mine.
Iată-l.
Nu muri de frig, dacă încă poţi ajutat.
Cea mai rea parte...
este când timpul începe să se scurgă mai încet.
Durerea se răspândeşte, ca şi când corpul este strivit.
Te rogi pentru uitare, pentru venirea morţii.
Dar gândurile, o iau uneori pe căi greşite.
Cum este să fi bogat, dar fără nici o speranţă?
Să pierzi un prieten, dar să nu poţi face dreptate.
Oare toţi am venit aici, din motive greşite?
Mai există o cale de ieşire?
Dacă nu se opreşte, puneţi-l la pământ.
Opreşte-te.
Puneţi-l la pământ.
Jos cu el.
Unde este?
Nu vei primi nici un ajutor medical, dacă nu vorbeşti.
Ai înţeles?
A fost condus de el.
Există o vale acolo.
Iese afară din viscol, protejat de copaci.
Ar fi un loc bun...
unde un om s-ar putea ascunde.
Să mergem.
Uşor.
Du-te.
La naiba...
E mai bine decât la o confesiune.
Fără supărare, Doamne.
Curăţă pe om de tot ce este nelegiuit şi nedorit.
- Este chiar acolo. - Da.
Acolo este.
Haide, intră.
Este aur aici.
Putem spune că am găsit câteva uncii de aur.
152 pare a fi o balenă.
Nu numai uncii.
Ce naiba faceţi aici?
- Unde e restul? - Nu este al vostru.
Aici ai greşit, prietene.
Du-l sus, Mary.
Apă caldă. Vreau orice picătură care este în Dawson.
Da, doamnă.
Domnule.
Mary...
- Nu este suficient. - Ştiu. Trebuie timp de încălzire.
Nu mai este timp.
Cafeaua din bucătărie.
Ceai.
Orice, Mary, du-te.
Stai cu mine.
Ia totul.
Haskell?
Nu sta acolo.
Deschide ochii.
Mai mult, la naiba.
Este pe moarte.
Mai mult.
Haskell.
Pe acolo.
Mai repede.
Uita de restul. Numai el.
Sigur că da...
Pare că...
Ce se pare?
Că suntem în legătură...
Ne tragem reciproc fundul din foc.
Mulţumesc.
Tu nu apreciezi suficient valoarea vieţii tale...
Să o arunci aşa, pentru o răzbunare.
Ai prea multă bunătate în tine.
Sunt surprins.
Acum lucruri din mine, nu mai sunt cele cu care am venit.
Sunt muchii ascuţite.
O ardere.
Ca şi când îmi mănâncă carnea de pe oase, din interior.
Ar trebui să te ţin aici, până la primăvară.
Şi apoi să-ţi cumpăr biletul de plecare, la prima cursă.
Ca să nu devi ca toţi ceilalţi.
Să mai încercăm, pentru ultima dată.
Toată lumea ştie că acest loc a dat roade.
Iar eu ştiu că aurul nu a ajuns în oraş.
Am oameni care ştiu, cât se extrage, unde,
cine vinde şi unde.
Şi aurul vostru nu a fost vândut.
Unde este?
O să-ţi spun din nou... Nu este nici un aur aici.
Nu este nici un aur în această tabără.
Singurul lucru de luat de aici, este rahatul.
Şi sunteţi bineveniţi, pentru asta.
Nu ne mai jucăm, prietene.
Unde este?
Poate eşti prost, dar eşti destul de inteligent
ca să ştii că nu merită să mori pentru aur.
Dacă ai această logică...
nu merită să ucizi pe oricine.
Ce zici?
Intră.
Mulţumesc.
Ce naiba se întâmplă?
Asta e ceva la care n-ar trebui să participi.
Pleacă.
Ai privirea unui ucigaş.
Poate că da.
Poate că nu. Poate doar, încerc să înfricoşez pe cineva.
Poate nu se va întâmpla ce nu e nevoie.
Goodman.
- Ticălosul s-a întors. - N-a suportat sălbăticia.
Eu mă voi ocupa de asta.
- Ai înţeles? - Asta e lupta mea.
Dă-i drumul, trage.
L-am împuşcat pe nenorocitul tău de prieten.
- De ce? - Tu ce crezi?
Eu am ajuns primul acolo.
Eu am fost la 152, înainte de a exista 152.
Ţinteam această parcelă.
Dar nu ai închiriat-o.
Pentru că nu am văzut, ceea ce ai văzut tu.
Nu exista nici un motiv, ca să fi tu acela.
Un om oboseşte când e tratat ca la un joc de cărţi,
de univers.
Deci, haide, fiule.
Fă-o până la capăt.
N-am să ucid pe nimeni astăzi.
Ba da. O s-o faci.
Cineva o s-o facă.
Poţi să fii sigur că cineva o va face.
Nu face asta.
- Se prosteşte... - Nu.
Taci, Haskell, să nu spui nimic.
A fost lupta mea.
Şi te-ai gândit că ţi-ar aduce prietenul înapoi?
Aşa este?
Va veni ziua când vei pleca de aici,
ducându-ţi aurul şi tot ce mai ai...
Dar ceea ce am făcut eu, a fost să mă asigur,
că nu vei duce cu tine şi greutatea că ai ucis un om.
Dar o vei duce tu...
Eu nu ajung în rai, Haskell.
Am ars toate podurile, cu mult timp în urmă.
Iartă-mă pentru păcatele mele, părinte.
Eşti iertat.
Nu vrei să le auzi, mai întâi?
De la tine Swiftwater, nu.
Am suferit de...
de lăcomie şi avariţie şi...
Toţi sunteţi la fel. Eşti iertat.
Am cheltuit pe băutură
şi pe femei.
Eşti iertat.
Eşti pe moarte, nu-i aşa?
Aproape de ea.
Ai nevoie de ceva?
Aici în Dawson...
s-ar putea rezolva.
Du-te acasă.
Vezi, asta o să şi fac.
Dar dacă ţi-aş spune că am auzit de un nou loc...
Unul mai fierbinte...
Nome.
Încearcă să spui de câteva ori Ave Maria, când pleci.
Mulţumesc părinte, mă simt, de fapt, mai bine.
Atunci poate că...
venirea mea aici nu a fost o pierdere de timp.
Ce?
Nimic.
Părinte, cred că nu ai spus ceea ce cred eu...
Că nu mai ai nici o speranţă.
Nimeni nu are aşa ceva.
Mulţumesc, părinte.
Să mergem.
La naiba.
Aveam nevoie de tine acum două minute.
Despre ce vorbeşti, Stan?
Arenda 152, corect?
Mi-au vândut cu valoarea de 50 de cenţi pe dolar.
N-am ştiut, Haskell.
Meeker.
Am terminat cu Klondike.
Vreau să merg undeva unde sunt portocale.
Portocale pe tot parcursul anului.
Bărbaţii nu se omoară, unul pe altul, pentru portocale.
Şi, la naiba... sunt mult mai frumoase decât aurul.
Sundown a făcut asta.
A căutat peste tot.
Şi au luat aurul.
Tot.
Aproape peste tot...
O grămadă de noroc.
Nu m-aş fi gândit la asta, dacă n-ar fi fost purjarea mea,
la momentul respectiv.
Dumnezeu să te binecuvânteze, Joe Meeker.
O vei face tu...
sau eu?
Aş spune că ne calificăm ca fiind oameni bogaţi, nu-i aşa?
Numai dacă o duci cu tine.
Nu vine nici un vas, până ce râul se dezgheaţă.
Nu ştiu dacă pot să mai aştept 4 luni pentru a ieşi din gaura asta.
4 luni de luptă cu ticăloşii, ca Sundown.
- Şi lupta pentru lemn. - Lupta cu mama natură.
M-am săturat de luptă, Bill.
Vreau doar să plec.
Atunci, hai s-o facem.
Ce, acum?
Acum.
Peste munţi?
Peste munţi.
Este o sinucidere.
Numai dacă te ucide.
Mi-a plăcut întotdeauna de tine, Bill.
La tine nu există cuvântul "nu".
Ar putea fi cel mai bun compliment care mi s-a făcut vreodată.
Plec de aici, frate.
Mi-aş dori să te iau cu mine.
Dar cred că totuşi o fac, într-un anumit fel.
Am fost mai bogaţi atunci...
Nu-i aşa?
Când n-am avut nimic în buzunarele noastre.
Doar plini de speranţă.
Asta voi duce cu mine.
Ceea ce am fost, în acel moment,
valorează mai mult decât orice ai scoate vreodată din pământ.
Tu vei fi cu mine.
Mă duc acasă.
Adu-l.
Dacă îl spânzură pentru moartea prietenului meu,
atunci au prins pe cine nu trebuie.
Au prins pe cine trebuie.
A ucis un soldat Mountie.
Se va face dreptate.
Tribul Tlingit, s-ar putea să nu fie de acord.
Eşti un om înţelept, părinte.
Dar, uneori, dreptatea, nu e obligatoriu să fie dreptate.
Uneori dreptatea trebuie să fie văzută aşa.
Faci un păcat.
Să ucizi pentru ordinea de zi, a unui alt om...
Nu, ai ucis doi dintre oamenii mei.
Şi eu mi-am pierdut oamenii, la fel ca şi tine.
Dar cine câştigă?
Puteam fi morţi amândoi.
Plec.
Am auzit.
Am auzit că ţi-ai cumpărat totul, de la magazin.
Se pare că aurul poate face totuşi şi ceva util.
Vino cu mine.
E un fel de propunere, dle Haskell?
Am spus-o, pe jumătate.
O versiune mai tânără a mea, a sărit în braţele tale.
Dar am ajuns prea departe, Bill.
Toată viaţa mea...
am încercat, să obţin ceva pentru mine.
Acum am reuşit.
Am reuşit aici.
Am investit tot ce am avut în hotelul Fairview.
Vinde-l.
La naiba...
Îl cumpăr eu, de la tine.
Asta n-ar avea nici un sens, Haskell.
Nu mă interesează dacă are sens.
Sens nu există nicăieri.
Acesta este sensul lumii.
Dacă mă întorc la state...
voi fi o simplă soţie.
Eu sunt o fată simplă.
Nici nu pot vota.
Nu există nici un loc în lume,
pentru o femeie ca mine.
Există un loc, cu mine.
Nu, nu e, Bill.
Nu pentru mine.
Tu vei reuşi.
Ştii de unde ştiu?
Pentru că eşti prea bun pentru Yukon, Bill Haskell.
Te vei descurca?
Fizic, nu.
Dar mai sunt speranţe mari, pentru suflet.
Mulţumesc.
Ai grijă de el.
- Eşti gata? - Nu.
Dar totuşi, da.
Îmi cer scuze, dar nu am putere pentru o predică.
Este în regulă.
Ce face?
Îţi ia măsura pentru un sicriu.
Dar nu sunt încă complet mort, dacă nu aţi observat asta.
Stai liniştit. Ai înţeles?
Tot aşa.
Bun câine.
Câini buni.
Pesimistul din mine se gândeşte că vom muri aici.
Ce spune optimistul?
Că e bine că nu este trafic mare.
Pământul este prea îngheţat.
Corpurile nu se vor dezgheţa, până la primăvară.
Gheaţa le va menţine aşa, până atunci.
Domnule Căpitan.
N-aş vrea să fiu prea grosolan,
dar fotografia asta îţi aduce o grămadă de bani.
Nu vei mai fi inspector într-un asemenea loc.
Vei fi comisar într-un departament mult mai mare.
Acum vine dezvoltarea.
Populaţie mai mare.
Mai multe venituri fiscale, pentru plata unor oameni ca tine.
Nu pentru mine.
Ce?
Statul nu poate plăti pe cineva care nu mai este în slujba lui.
Tu...
- Ce? - Doar nu...
Îmi prezint demisia.
Ai făcut treaba grea, inspectore.
Renunţi, exact la momentul nepotrivit.
Nu pot găsi un alt om al legii.
- Noi avem o legătură. - Chiar asta e problema.
Că aş putea avea o legătură cu un om ca tine.
Nu-ţi fă griji. Nu are nici o valoare.
Este din alamă.
Uşor. Uşor.
Să vedem ce avem.
Un râu, cred.
Ai grijă.
Ce?
Mă gândeam.
La ce?
- Că ai ascuns aurul în rahat. - Am făcut-o.
Aur în rahat.
De câte ori în istoria rasei umane, s-a întâmplat asta.
Precis că niciodată.
Tot timpul am început să urăsc ce-mi aducea mama natură.
Şi acum mi-a dat ceva de genul asta.
Nu ştiu nimic, Haskell.
Nu ştiu nimic.
Meek.
Indiferent în ce mod, ne găsim în această luptă...
Fie că este Dumnezeu, pământul...
De ce face asta cu noi?
Ce lucru bun ar aduce o astfel de durere...
din pierdere şi moarte?
Sicriul e gata, părinte.
Părinte, haide.
Haide, părinte. Unu, doi, şi...
Aşa. Eşti un om bun.
Un pic cam prematur, nu crezi?
Tot timpul avem problema cu înmormântarea, părinte.
Întotdeauna se întâmplă prea târziu.
Înmormântarea este cel mai mare moment din viaţă.
- Toată lumea plânge, urlă, - Spune ce suflet bun a fost...
Doar mortul nu vede nimic din asta.
Crezi că asta este necesar?
Stai pe spate.
Lasă-i să-ţi dea şi ei ceva înapoi, bine?
Poate că moartea este doar un alt lucru.
Un alt sezon care trece...
în timp ce lumea merge mai departe.
Face tot posibilul să ne ucidă,
şi chiar dacă, într-un fel, reuşeşti să scapi,
şi vine primăvara,
lupta va începe din nou.
Pasul Chilkoot, Alaska Sud Februarie, 1898
Ai cumva vreo portocală?
Este aur?
Peste tot.
Trebuie doar să ştii unde să-l cauţi.
Întrebarea este...
Greutăţile şi lupta ne fac mai buni?
Ne dă putere? Priorităţile corecte?
Sau lasă doar cicatrice?
Este adevărat, dle London, că ai trăit toate acestea?
Se spune că eşti noua voce a Americii.
Cât de mult este prezentat, din ceea ce s-a întâmplat?
Din aceste cicatrici, din aceste peisaje moarte,
mai pot creşte lucruri bune?
În memoria părintelui William Henry Judge
Suntem faliţi.
Acum, toţi se duc la Nome,
ocolind total oraşul Dawson.
Nu se ştie niciodată.
Mâine s-ar putea să fie ceva, astăzi, nu.
În cele din urmă,
răspunsul este da.
Din pământuri moarte, pot creşte lucruri noi.
Lucruri cum ar fi înţelepciunea şi simplitatea lumii,
sau necesităţile omului.
Adevărul este că...
nu ai nevoie de nimic.
Cu excepţia, poate, a speranţei.
Goana după aur, din Klondike, s-a sfârşit în 1898.
Minerii s-au dus spre nord, să-şi caute norocul în Nome.
După câţiva ani, această goană, s-a sfârşit şi ea.
Biserica părintelui Judge a ars până la temelii,
la câţiva ani după moartea lui.
Acum, el este cunoscut ca "Sfântul din Dawson"
Resturile lui Joe Meeker nu au mai fost găsite niciodată.
Şi nici aurul lui.
Jack London a devenit o celebritate literară.
A murit la vârsta de 40 de ani, în 1916.
Inspectorul şef a servit în primul război mondial,
după plecarea din Klondike.
Nu s-a mai întors niciodată, în serviciul de apărare a legii.
Belinda Mulrooney s-a dus să facă dar a pierdut o a doua avere,
după goana după aur.
A murit săracă în Yakima, Washington, în 1967.
A lucrat ca menajeră.
Bill Haskell s-a reîntors în Klondike, în 1901.
Nu s-a mai auzit nimic despre el.