Ce ţi-a luat aşa mult? Hai înăuntru.
Nu, nu. De ce avem o întâlnire secretă într-un apartament gol?
Pentru că nu vreau să ne găsească Schmidt.
- E ciudat, nu? - Ştiu, nu?
- Da, aşa e. - Locul ăsta îmi provoacă fiori.
Ştii de ce nu pot ţine un chiriaş aici?
- De ce? - Pentru că D-na. Beverly o murit pe toaletă.
Şi să venim aici de Halloween...?
- Pare riscant. - Ce-i riscant?
Situaţia cu fantoma.
V-am adus aici să vorbim despre Schmidt.
Sunt foarte îngrijorată.
Nu a fost la servici de 3 zile.
Doar stă pe canapea şi mănâncă şuncă feliată
şi strigă la ştiri cum că nimic nu contează.
- E o problemă. - Adevărat.
Să fiu corect, e o problemă adevărată.
Doar trece printr-o perioadă mai grea, ştii?
Despărţirea de Cece-Elizabeth chiar l-a afectat.
Chiar acum e instabil.
- Aţi simţit asta? - Ce se petrece?
Nu zic că există o fantomă, dar am simţit o briză uşoară asupra corpului meu,
- asta-i tot ce vreau să zic. - Nu există nicio fantomă.
Băieţi, nu pot să cred că spun asta, dar...
Mi-e dor de vechiul Schmidt.
Vreau să fie din nou fericit.
Se ruinează în faţa ochilor noştri.
Şi am o petrecere diseară,
şi nu vreau să-l am întins pe canapea,
ştergându-şi lacrimile cu mâncare delicioasă.
- O să vorbesc cu el, da? - Mulţumesc.
Oamenii devin ciudaţi când se despart. Crede-mă, mă descurc.
- Te descurci. - Asta a fost Winston.
- Ai fost tu sau nu? - A fost...
Nu face asta!
Haide, Obama.
Trimitem tancurile, retragem tancurile.
Copii se nasc, oamenii bătrâni mor.
Şi totuşi, lumea continua să se învârtă, să se învârtă, să se învârtă,
până când într-o zi, se opreşte.
Şi apoi ce?
Vrei să... să vorbim despre... îngrijiri medicale?
Aia-i maioneza, amice.
Da, nu mă descurc.
New Girl Sezonul 3, Episodul 6 "Keaton"
Thanks to Reef www.addic7ed.com
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta pentru www.fastsubtitles.ro
- Dovlecel... - Chiar eşti bun la asta.
Mersi, omule. Da. Ce gravezi acolo?
- E un dovleac. - Uită-te la el. Aşa frumos.
- Dovleacul meu! - Dovleacul nu contează.
Vroiam să vorbesc cu tine...
- Despre petrecerea de diseară. - Nu vrei să vin la petrecere?
Nu, nu, nu, nu.
Jess, nu vrei să vin la petrecere?
- Nu. Eu... Nu. - Nu contează.
Nu aş merge decât dacă aş organiza-o eu, ştii?
E un fel de afaceri-legături...
Nu e mare lucru oricum. Pur şi simplu nu voi merge.
O să sta acasă şi... o să stau în costumul meu.
Stai puţin.
Casa ta e şi casa mea.
Ne vedem la petrecere.
- Ce dracu? - E un maniac total.
Ştii ceva, Jess? Nu ajunge aşa foarte des.
Dar când o face, există o soluţie.
Nick, cred că e timpul că Schmidt
- să primească o scrisoare de la un vechi prieten. - Nu, nu, nu.
- Ce prieten vechi? - Uită că ai auzit ceva.
- Ce prieten vechi? - Nimic, J...
- Avem nevoie de el Nick. - Nu, nu avem.
- Trebuie să-l aducem înapoi. - Pe cine să aducem?
- Winston, nu fă asta! - Băieţi, mă ascultă cineva?!
- ...fără el! - Cine-i el?
- Michael Keaton. - Nenorocit...
Michael Keaton, actorul? Batman?
Nick, o să-i spui tu, sau îi spun eu?
- Nu o să-i spun. - Bine. Îi spun eu.
- Îi spui? - Când Schmidt avea 7 ani...
Eşti un povestitor teribil. O să-i zic eu.
Când Schmidt avea 7 ani,
tatăl lui a divorţat de mama lui...
Şi Schmidt a rămasă fără dragostea de tata.
Nu i-a fost bine.
A început într-un ciclu continuu de plânsete şi ciocolată.
D-na. Schmidt a încercat totul să-l înveselească, dar nimic nu a mers.
Disperată, s-a uitat la staruri. Staruri de filme.
D-na. Schmidt a scris o scrisoare de suport acelui grăsuţ micuţ de la starul
lui favorit al filmului, Batman.
Dar nu cel nou şi derutant. Cel bun, cu Michael Keaton.
Şi când Schmidt şi-a pus mâinile dezgustătoare de grăsuţ pe scrisoarea lui Keaton,
viaţa lui s-a schimbat pentru totdeauna.
Da!
Dar adevărata problemă doar ce a început.
Vezi, Schmidt a scris înapoi. Şi a continuat să scrie
despre orice probleme întâlnea: bătăi la şcoală, teme,
erecţii publice.
Şi pentru fiecare scrisoare trimisă, Michael Keaton răspundea înapoi.
Era versiunea lui Winston mai scurtă?
Apoi într-o zi, acel tun s-a dus la facultate.
Iar D-na. Schmidt a spus secretul singurului prieten al lui,
un om cu numele eu. Eu eram.
- Da, am înţeles. - Pe bune? Oamenii nu...
Nu, am înţeles.
Facultatea s-a adeverit grea pentru Schmidt şi vechile obiceiuri s-au întors.
A devenit imposibil să înveţi şi ştiam ce trebuia să fac.
Şi din nou...
- Mesaj nou. - ...a mers.
Cu Keaton în colţul lui, s-a lepădat de acea pungă cu curcan
- ...şi a devenit un om. - Un...
A pierdut 2 kg jumate, a prins curaj cu fetele...
...şi a văzut filmul Multiplicity...
- De 25 de ori. - Vai Doamne.
Tu îl momeai pe Schmidt.
Crezi că putem folosi toată chestia cu Michael Keaton
- ...să-l readucem pe Schmidt? - Cu siguranţă.
- Super! - Dar nu o voi face.
- De ce nu? - Pentru că l-am pus la odihnă, da?
S-a terminat. Va face orice va zice Keaton.
Scrisorile sunt prea puternice.
Îmi mint cel mai bun prieten.
Şi în acelaşi timp simt că-l trădez pe adevăratul Keaton, pe care-l iubesc.
Atunci de ce nu ai spus întreaga poveste, Nick?
Pentru că e o poveste minunată şi eu sunt un povestitor.
Dar nu o voi face. Scuze.
Crezi că ai spus povestea mai bine decât mine?
Ai uitat multe detalii, omule.
Nu spui că a amestecat o bomboană pe băţ.
Spui că a mestecat un baton de ciocolată.
Nu sunt un astfel de scriitor. Nu spun cuvinte ca "baton"
Sunt simplu. Sunt ca Hemingway.
- Bună, Cece. - Bună.
Am venit să aflu dacă vii la petrecerea de astăzi.
Nu mi-ai răspuns la e-mail-uri.
Am vrut, să-ţi... spun că nu pot ajunge.
Scuze...
Am ieşit şi am băut mult, mai nou. E un fel de recreere.
Te rog vino la petrecere, Cece.
E Schmidt, ştii?
- Nu cred că sunt gata pentru asta... - Da.
Dar dacă îţi promit că Schmidt nu o să fie acolo?
Cine vrea bomboane?
- Ai mers la ne daţi ori nu ne daţi? - Nu.
Am ieşit, mi-am luat geanta şi câţiva vecini mi-au dat bomboane.
Şi asta-i nu-i ne daţi ori nu ne daţi?
Da, asta-i definiţia la ne daţi ori nu ne daţi, Jess.
Jess, vreau să-ţi spun că m-am răzgândit,
şi nu o să vin la petrecerea de diseară.
Mi-am dat e-mail-uri cu un vechi prieten de-al meu şi m-a făcut să realizez
- ...că ar trebui să-i las spaţiu lui Cece. - Un vechi prieten zici?
Nick ştie. Ştii, nu vreau să-i spun numele
ca oamenii să nu mă trateze mai diferit, dar...
E Michael Keaton.
Ce?!
Bine. Calmează-te.
Actorul?!
Pe bune, băieţi. Nu mă trataţi diferit.
E prietenul meu. Michael Keaton.
A fost odată când mi-a dat e-mail. Mi-a spus că-i cel mai bun prieten al meu.
Oricum, avem atâtea de recuperat,
eu şi Michael, aşa că distracţie.
Ăla e nebunul de Schmidt. Omule.
- Ce ai făcut? - Jessica Nenorocita Day.
Doar i-am spus lui Schmidt să nu vină la petrecere.
Keaton nu i-a mai scris de 3 ani.
Nu ai idee cum va reacţiona Schmidt.
Dacă Schmidt afla că, Keataon nu e real,
o să-i distrugă întreaga viaţă pe care a construit-o în jurul lui.
Vorbim de situaţia lui Truman Show.
Iubesc acel film. Despre ce parte vobesti?
Vorbesc despre partea din film
când Truman realizează că întreaga lui viaţă e o minciună,
şi apoi înnebuneşte.
Chiar acolo la mijlocul filmului.
Nu, e întregul film.
Da, ştiu, eu doar... că acolo-i...
- E o fază. - Nu am văzut-o.
Nu a văzut filmul. - Oameni buni, aproape a aflat.
Din fericire, m-am descurcat.
Nu înţeleg.
În 1995, mi-a spus special că nu a fost niciodată în Nicaragua.
Nu are niciun sens.
Nu ai idee ce ai făcut.
Nu credeţi că-i prea devreme să-i răspund lui Michael?
Să-i trimit un e-card?
Asta schimbă totul, sau asta schimbă totul?
- Cred că gândeşti prea mult. - Ştii ceva?
- Ai dreptate. Ai dreptate. - Fii tu însuţi.
Cred că sunt prea stresat, aicea sus.
Trebuie să cobor... de aici aici.
Nu mai jos. Nu e chiar aşa.
- Ştiu că nu-i. - Frate, nu-i aşa.
- Nimeni nu crede asta, frate. - Super.
Bine.
Deja devine ciudat.
- Uite. - Nu, Je...
Tu... vino la maestru.
Ce scrii?
Am schimbat-o din nou. Cu plăcere din nou.
I-ai răspuns de pe Keaton,
"Merg în vacanţă"?
Nu trebuia să scrii asta, Jess.
- De ce nu? - Vacanţă?!
Michael, tu... încetează să mai pleci.
Ştiam că asta se va întâmpla.
- Schmidt. - Schmidty.
M-a părăsit din nou.
Are sens.
De ce un om ca Michael Keaton ar fi prieten cu mine?
Sunt sigură că te place mult, Schmidt.
De ce?
Cred că tot timpul voi fi băiatul gras care mănâncă brânză pentru graşi.
Aş vrea să nu trebuiască să fac asta.
Chiar e necesar, Nick?
Ce?
Lasă-l să lucreze. Sunt Robin-ul lui.
- Nu eşti Robin-ul meu. - Vrei să fiu eu Robin?
Nu are toate responsabilităţile unui Batman,
dar poate să-şi asume anumită parte din glorie.
- Robin e o glumă. - Robin e glumă.
Cred că toţi suntem de acord.
Puştiul s-a uitat după el, în comunitate.
Nu am mai fost în mintea lui Keaton de foarte mult timp,
şi am nevoie de inspiraţia adecvată.
Mulţumesc.
De ce ai o poză cu un urs?
Marele Michael Keaton ataca fiecare rol
cu ferocitatea unui lup maro flămând.
E întreaga lui acţiune filozofică, pe care eu am inventat-o.
Mă culc cu persoana asta.
Vorbeşte-mi, Keaton.
Uite aşa.
Nick, e incredibil.
"Curajul nu e absenţa fricii, ci triumful asupra ei"?
Da, am furat asta de la Nelson Mandela.
Am adăugat partea despre Pinguin şi Riddler.
În regulă.
Ăla-i el? A mers?
Mi-a trimis o faţa zâmbitoare.
- A scris o faţa zâmbitoare. - A scris o faţa zâmbitoare.
- Ne daţi ori nu ne daţi! - Cat de adorabil.
Ştii, şi eu am primit ceva. Nu sunt bomboane, nu mai sunt un...
Un tăntălău micuţ că voi toţi.
"Ajun de Halloween fericit".
Şi trimis.
- Doar dă-ne bomboane. - Taci, băiete.
A scris înapoi.
- "Bună." - Bun, mă descurc.
"Vorbeşte cu mine, vechi grăsuţ.
"Mi-am anulat călătoria să previn un cutremur.
Asta a părut mai important."
- E foarte bine. - Da, foarte bine.
Chiar ai vocea lui Keaton.
"Eşti un prieten de viaţă."
- Foarte bine. - "M.K".
- Cred că-i bine. - Cred că a fost destul de bine.
Bine ai venit. Halloween fericit.
Băuturile sunt chiar acolo.
- Ce ar trebui să fii? - Sunt Joey Ramona Quimby.
Nu înţeleg.
Joey Ramone... Quimby.
Tu ce eşti? Arăţi de parcă ai purta gunoaiele din maşina ta.
Nu, nu le port. Sunt Paper Mountain Trash King...
Am luat gunoaiele din maşină.
Şi acum omul care a jucat mijlocaş pentru New York Knicks nud,
David Letterman!
- E un teribil Letterman. - Pe bune?
Oamenii de la lucru îmi spun că seamăn exact ca Dave.
Arăţi exact ca Letterman.
Ştii, tot timpul am crezut asta.
Ce, ce... Nick, Nick Miller. Deci tu...?
Eşti un...
- Ce-i asta? - Asta-i râsul lui.
- Niciodată nu face aşa. - Asta-i râsul lui.
Îţi place costumul meu?
Sunt un şarpe public.
Am crezut că nu vii.
M-am răzgândit.
Ştii, am recitit câteva din mesajele lui Keaton.
Pot să fiu destul de criptic.
La ce s-a referit când a zis
că viaţa e semnificativă a fost de fapt, "Du-te la petrecere."
- Sunt destul de sigură că nu asta a zis. - Îl ştiu pe Keaton mai bine.
Winston, superb costum.
Maya Angelou.
Drace. Ce mă fac? Cece e pe drum.
Schmidt a recitit e-mail-uri.
Ştii ce se întâmplă după ce reciteşte? Îşi dă seama. E Truman Show.
Truman Show, omule, am iubit acel film.
Nu-s convins că l-ai văzut măcar.
L-am văzut. E despre războiul civil.
- Refugiul? - Du-te, du-te, du-te.
- Winston, du-te la Cece şi trage de timp. - Bun.
Dar trebuie să merg în camera micuţului Rege al Show-ului Late Night Talk.
Poate va încetini asta. Nu te descurci bine cu băutură.
- Mă descurc, mă descurc. - Te descurci? Bine.
"Eşti într-un pericul iminent. Pleacă de unde eşti imediat."
- Trimis. Bine. - Nu!
- Ai trimis asta? - Da.
O echipă trebuia să vorbească despre decizii înainte să trimită.
Scuze. Credeam că a fost o mişcare foarte bună.
Ne daţi ori nu ne daţi.
Bun, trebuie să repari asta.
Ne vedem la clădirea ta în 30 de minute.
Teribil! Trimit.
- Nu! - Ce?
Acum ce vom face?
- I-ai spus că Keaton vine aici? - Nu, Nick.
- Ţi-ai ieşit din mini? - E o tragere de timp. E o tragere de timp...
Până când avem un plan mai bun.
- Cine dracu e? - Nu ştiu.
Ne daţi ori nu ne daţi!
Tu.
Nu înţeleg ce vrei să faci! Eşti beată?
Puţin.
- Care-i finalul aici? - E noaptea de Halloween.
E noaptea când oricine se poate îmbrăca cu un costum
şi să fie oricine vor ei.
Îţi asculţi vocea de femeie măcar pentru o secundă?
Crezi că o să vorbesc cu el cu vocea asta când o să vorbesc cu el?
Nu, îmi un caracter.
Îmi un caracter? Aş vrea să-l aud.
Eu sunt Batman.
Nu...?
Foarte bine. Ce, sunt la cinema, mâncând popcorn?
Jess, eşti mică de statură.
Du-te mai departe. Cu cât eşti mai departe, cu atât pari mai mare.
- Aş spune să fugi puţin. - Nick!
Jess, du-te! Du-te...
Nick.
Nu cumva ai văzut pe cineva faimos pe aici prin jur?
Prin jur? Faimos? Că...
- Uită-te acolo. - Ce?
- Vai Doamne. - Da, e incredibil.
- E eroul meu. - Da.
- Ăla e Michael Keaton. - Chiar acolo.
De ce poartă costumul pe care l-a avut în filmul de acum 24 de ani?
Dacă purta costumul de la Clean and Sober, nu l-ai mai recunoaşte.
- Eu sunt Batman. - E Halloween. Nu gândi prea mult.
L-ai văzut. Uite-l. Să mergem de aici.
Trebuie să-l văd, Nick. Trebuie.
Nu, nu trebuie să-l intalnest. Nu, nu, nu...
Eşti un copil minunat, Sch... Eşti un copil minunat, Schmidt.
Nu. Hai să te scot la mâncare. Vreau să-ţi cumpăr ceva
- că ţi-ai cunoscut eroul. - Să mergem la o cină toată noaptea.
- Nu, trebuie să-l văd... Trebuie. - El e...
- E Michael Keaton! - Du-te ia-ţi o clătită sau două!
- Michael! Sunt eu Schmidt. - Ne vedem mai târziu, Michael! Dispari!
Avem atât de discutat.
Eroii noştri nu sunt cine vrem să fie!
L-ai întâlnit.
E Keaton.
Haide, oameni. Ştiu.
Am ştiut tot timpul. Ce, credeţi că sunt prost?
Nu. Doar că.. Eu...
Nu ştiu ce să zic în astfel de situaţii.
Te rog nu-l învinui pe Nick. Nu-i vina lui.
Ar trebui să vă simţiţi ruşinaţi.
Cum îndrăzniţi să-i spargeţi e-mailul privat
al unui actor al acestei naţiuni?
Nu o să-i spun lui Keaton despre asta.
Nu! Nu!
- Nu, nu-i spune lui Michael! - Jess, te rog opreşte-te.
Mulţumesc pentru ce încerci să faci, dar s-a terminat.
Trebuie să se termine.
Schmidt, eu sunt Michael Keaton.
Eu sunt deţinătorul contului de mail keatonpotatoes@aol.com.
Ce?
Am fost eu... Tot timpul?
Nu...
- Nu, nu pot... - Cum crezi
că ştiu că ai sărutat şoferul de autobuz în vacanţa de primăvară?
Sau că ai vrut să deschizi un magazin de sticlărie în Connecticut?
- Sau despre gaură în perete? - E imposibil! Am...
I-am scris lui Michael Keaton de când eram copil!
Mama ta a venit cu ideea, Schmidt.
- Dar de la facultate, am fost eu. - Mama mea?
Vrei să zici că mama mea m-a ajutat cu erecţiile publice?
Am desenat picturi!
Nu a vrut să afli în aşa fel.
- Trebuie să plec. - Stai. Schmidt!
- Scuze. - Un bătăuş! Prindeţi-l!
- Haide. - Copii, plecaţi de aici!
Dispăreţi! Înapoi!
Cece, stai. Jur că nu ştiam că o să fie aici. Îmi pare rău.
Nu, Jess. E în regulă. E în regulă.
De fapt... e cam perfect.
Cred că, de când s-a întâmplat chestia asta, am încercat doar să fug.
Ştii, adică, văzându-l pe Schmdit, eu...
simt în final o încheiere.
Bum. Mă bucur.
Meriţi asta.
Hai să pornim Batman Mobilul,
să luăm nişte taco să stăm şi să mâncăm nişte sentimente, da?
Bine, eu cred că Batmobile.
Batman Mobile.
Nu. Batmobile.
Asta am spus... Batman Mobile.
Tu pui man... Nu există niciun man. E doar Bat...
- Batman Mobile. - ...Mobile. Batman Mobile.
- Batmobile. Aruncă man-ul. - Bat... Da.
Batman Mobile.
Batmobile.
Batmo-mobile.
Deci tu ai fost cel care m-a ajutat să trec de despărţirea cu Elizabeth?
Da, schmidt.
Şi tu ai fost, nu Keaton, care mi-a spus
că femeile nu sunt atrase de oameni care poartă pantaloni cu burta?
Da, dar aia cred că nu trebuia să ţi-o spun.
Sunt extrem de confortabili.
Dar atunci când l-am văzut pe Michael Keaton
la acea patiserie, şi s-a oprit şi a făcut cu ochiul?
Sincer, aia nu pot explica.
A fost cea mai ciudată zi din viaţa mea.
Prietenul meu Michael.
Shmidt, uite, ştiu că-i greu, da?
Dar sincer, încercam să te ajut.
Nu ai nevoie de Keaton. Mă ai pe mine.
- Ce-a fost asta? - Îmi pare rău.
Ce... De ce ai spune aşa ceva?
Pentru că te-am rănit şi am vrut să îndrept asta de ani.
Filmul cu fotbalul de la sfârşitul liceului?
Îmi pare rău că am pretins că sunt Keaton în ultimii 12 ani.
E foarte ciudat.
Suntem bine?
Da. Suntem bine.
Nicholas, am ajuns la o decizie seara trecută.
Deschid un nou capitol în viaţa mea şi cred că cel mai bine e să fiu singur în el.
Mergi iar la un weekend de spa, amice??
Nu. Prin cuvintele celebrului cantaret-scriitor de versuri Billy Joel...
- Nu face asta. - Mă mut.
Eşti cel mai rău.
Schmidt, am crezut că ai spus că suntem în regulă.
Nu, suntem în regulă, dar plec. Două lucruri total diferite.
Am dat telefon în dimineaţa asta. Am un nou loc. Am plecat.
- Nu mergi nicăieri. - Ba merg.
Doamne, cred că cineva a făcut sex în dormitorul meu noaptea trecută.
Deoarece cred că în sunt acolo...
Şi fac sex.
Schmidt. Mergi la un weekend de spa din nou?
- Nu. Mă mut singur. - Stai. Ce?!
Te muţi? Nu se mută, nu-i aşa?
Schmidt, nu te poţi muta. Cine o să mă slăbească?
Da, cine o să-l slăbească?
Cred că ăsta-i al meu.
Adio.
- Stai, Schmidt. Schmidt! - Vorbeşti serios?
- Schmidt, haide. - Haide.
- Serios? Haide! - Încetează cu spectacolul!
Nici măcar nu-ţi încap toţi ciorapii în acea valiză.
Uitaţi-vă pentru ultima dată, pentru că cine ştie când o să ne mai vedem din nou?
Sau unde.
Stai. Te-ai mutat peste drum de noi?
Nu te aud... pentru că-s plecat.
Schmidt, îmi ia mai mult să merg din bucătărie
la baie decât de aici acolo unde eşti tu.
Îţi baţi joc.
- Îţi văd picioarele! - Şi eu.
Tace-ţi.
Tipul e un idiot...
Ne vedem mâine, Schmidt...
Sunt singur!
Sunt singur! Sunt singur...
Sunt singur...
Punctat...
Da. Taci, Winston.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta pentru www.fastsubtitles.ro