Jurnalul Căpitanului, data stelară 47254.1.
O delegaţie Cairn a sosit la bord.
Această specie telepatică nu cunoaşte limbajul vorbit.
Şi e instruită să-l folosească de o veche prietenă.
Nu ştiu ce-ar fi făcut fără mine !
Mai întâi, a trebuit să învăţ cum comunică ei. Un proces istovitor.
- Aşa o fi. - Foarte diferit de telepatia betazoidiană.
Noi transmitem cuvinte. Cairnenii transmit imagini.
Un şuvoi de imagini în acelaşi timp. E copleşitor.
Îmi închipui.
E un mod foarte eficient de comunicare.
Dacă doi Cairneni ar purta această conversaţie,
ea s-ar fi terminat acum câteva minute.
Serios ?
Desigur, îşi dau seama că vor trebui să comunice verbal
dacă se alătură Federaţiei.
Fă-mi un serviciu. Fă cunoştinţă cu unul din ei.
Începeţi o conversaţie. Au nevoie de exerciţiu.
Aş fi încântat.
Se numeşte vizor. Îmi permite să văd.
Precum amplificatorul meu vocal. Mă ajută să scot sunete.
Văd că aţi făcut deja cunoştinţă cu eleva mea favorită.
Hedril a învăţat să vorbească mai repede decât ceilalţi.
Deseori, copiii învaţă limbile mult mai uşor decât adulţii.
Deanna se pricepea la studiul limbilor când era mică. Ea unde e ?
Cred că e pe aici pe undeva.
Hedril, scumpo, eu...
Ce ?
Du-te după tatăl tău, dragă. Vreau să vorbesc cu el.
Dnă Troi ?
Sunt doar puţin obosită.
Permanenta telepatie cu Cairnenii...
Mă simt bine.
Nu participi şi tu, dle Woof ?
Nu-mi prea plac telepaţii. Mă fac să mă simt incomod.
Nu-ţi face griji. Nici dacă ar vrea, Cairnenii nu ţi-ar putea citi gândurile.
N-ai creierul suficient de complex.
Nici al tău nu e, dragule.
Pot să comunice numai cu ceilalţi telepaţi.
Aţi văzut-o cumva pe Deanna ?
Avea de lucru, dar spunea că va veni... Vorbeam de lup.
Vreau să-l întâlneşti pe conducătorul delegaţiei Cairn.
Maques, ea e frumoasa fiică despre care ţi-am povestit, Deanna.
Încântat de...
Bună.
Bună. Încântată de cunoştinţă.
Da. Asta era. Încâtat de cunoştinţă, Deanna.
Bun. Vă las să conversaţi.
Maques, ce părere ai de Enterprise ?
E minunată.
Şi confortabilă.
Mă bucur că aşa crezi.
Mai există un cuvânt care s-o descrie.
Dar nu-l mai ţin minte.
Ai învăţat destul de multe într-un timp foarte scurt.
Sunt sigură că, în curând, cuvintele tale îţi vor exprima cum se cuvine gândurile.
Mama ta mi-a povestit despre nevoia ta.
Nevoie ?
O clipă.
Soţ. Ai nevoie de un soţ.
Eu am nevoie de o soţie.
Spaţiul, ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei spaţiale Enterprise.
Misiunea ei neîntreruptă: să exploreze lumi noi şi stranii...
... să descopere noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
... să pătrundă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a ajuns vreodată.
Star Trek Generaţia Următoare
Episodul 7 Trecut întunecat
Deanna !
Bună dimineaţa.
- Ce părere ai de Maques ? - De ce ai făcut asta, mamă ?
- Ne-ai stânjenit pe amândoi. - E foarte drăguţ.
Şi singur, săracul om. Un văduv care-şi creşte singur copilul.
- Mamă, nu începe. - E timpul să-ţi întemeiezi o familie.
Dacă tatăl tău ar mai trăi, sunt sigură că ar spune acelaşi lucru.
Puntea 8.
Dar o să faci doar cum vrei tu. Aşa cum ai făcut mereu.
Mamă, încetează !
Vii ?
Ce s-a întâmplat ?
Eşti foarte importantă pentru mine.
Eşti tot ce mi-a mai rămas.
Nu ştiu ce m-aş face, dacă ai păţi ceva.
N-o să păţesc nimic.
Du-te acum.
Am o programare abia peste câteva minute. Hai să discutăm puţin.
Mă simt bine.
E obositor să lucrez cu Cairnenii. Mă fac să mă simt emotivă.
Eşti sigură ?
Du-te. Ne vedem mai târziu.
Du-te.
Maques.
Îmi cer scuze pentru ziua de ieri.
- Nu e nevoie. - Cuvintele mele erau confuze.
N-a fost vina ta. Te rog.
Mama mea te-a indus în eroare.
Nu întru totul.
Ea are o imagine a ta în mintea ei.
A împărtăşit-o cu mine. Eşti mai frumoasă în realitate.
Poporul meu comunică în mod direct.
Nu ascundem nimic.
Da ?
Mama ta e prima care a învăţat modul nostru de telepatie.
Adică n-aţi mai comunicat telepatic cu cineva care nu e Cairn ?
Nu.
Comunicarea cu ea e foarte diferită.
În ce fel ?
Există întotdeauna o parte din ea care...
O parte întunecată a ei.
Întunecată ?
O parte a ei pe care n-o putem vedea.
Înţelegi ?
Nu sunt sigură. Ai întrebat-o pe mama mea despre asta ?
Ea îi spune...
O clipă.
... intimitate.
Bineînţeles.
Ai spus că, printre cairneni, nu există nimic ascuns.
Noi preţuim sinceritatea
dar nu împărtăşim întotdeauna tot ceea ce simţim şi gândim.
Asta înseamnă intimitate ?
Da.
- E ceva normal ? - Pentru noi, da.
Dacă ăsta e obiceiul vostru...
... atunci sunt liniştit.
E "obiceiul" nostru.
Am să plec acum.
Îmi pare bine că ai trecut pe aici.
Şi mie îmi pare bine.
Eram pregătită pentru încă o ceartă când a cedat dintr-o dată.
E foarte stresată. Îi pregăteşte pe cairneni
pentru întâlnirea cu Consiliul Federaţiei.
E mai mult de-atât. Simt emoţii stranii din partea ei.
Până şi hainele pe care le poartă sunt neobişnuite. Sunt foarte mohorâte.
Poate că trebuie doar să vorbeşti cu ea.
Comandante ! Ia-ţi mâinile de pe ea !
- Dnă Troi... - Nu mă lua cu "dna Troi" !
- Mamă. - De ce n-o laşi în pace ?
Dacă nu erai tu, ea s-ar fi căsătorit până acum.
- De ajuns ! - Te avertizez !
Nu te apropia de fiica mea !
Vino cu mine.
Nu ştiu ce m-a apucat.
Te rog, spune-i lui Will că îmi pare rău.
Eşti în ordine. Dar nivelul de psilosină e cam scăzut.
Psiloce ?
E un neurotransmiţător folosit în procesele telepatice.
A fost consumat de colaborarea ta cu cairnenii.
Trebuie să eviţi activitatea telepatică pentru ceva timp.
- Nu pot. - De ce ?
Au mai rămas doar trei zile şi cairnenii au multe de învăţat.
Lwaxana, îmi pare rău, dar trebuie să te odihneşti puţin.
Te pot ajuta eu cu cairnenii.
Nu. Eşti doar pe jumătate betazoidiană, dragă.
Şi n-ai deloc experienţă cu forma lor de telepatie.
Atunci n-o să folosesc telepatia. Vom colabora verbal.
Putem face asta.
Şi dacă ei nu înţeleg ceva, le voi explica telepatic.
Nu. Şi tu ai să lucrezi verbal.
Scopul este să te odihneşti, mamă.
De altfel, le va prinde bine să se exprime în cuvinte.
Bănuiesc că ai dreptate.
Aici se află arboretul navei.
- "Arbore" înseamnă copac. - Foarte bine, Hedril.
Aici vin oamenii să se relaxeze într-un cadru natural.
"Flori de toate culorile şi trandafirul fără spini."
E o veche poezie pământeană scrisă de John Milton.
Ce e o poezie ?
Poezia e o formă de artă care utilizează cuvintele
combinate în moduri noi şi neobişnuite, uneori în rime.
Milton considera că în rai, trandafirii nu au spini.
Rai ?
Raiul e... Este... Cum să mă exprim ?
Da, înţeleg. Mulţumesc. Rai.
Mamă, trebuia să eviţi telepatia.
- Doar încerc să te ajut, dragă. - Nu arăţi prea bine.
Sunt doar obosită. O să stau jos puţin.
Nu vă faceţi griji. O să fie bine.
Cred că vă va interesa asta. E o plantă giuvaier de pe Folnar III.
Planta secretă o răşină care se adună în flori.
Atunci când floarea păleşte,
răşina se solidifică într-o superbă piatră preţioasă.
Mamă !
Troi către infirmerie. Urgenţă medicală în arboret.
Nu răspunde la stimularea corticală.
Nu ştiu ce să mai fac.
Nu înţeleg. Se simţea bine ieri.
E bizar. E ca şi cum creierul ei s-ar fi oprit singur.
- Există vreo cauză fiziologică ? - Efectuez o analiză subneurală.
Din câte-mi dau seama, nu există leziuni ale ţesutului,
nici un dezechilibru neurochimic, nici o urmă de infecţie, nimic.
Dar activitatea ei nervoasă aproape că nici nu există.
Excepţie face paracortexul. Activitatea de acolo e aproape nemăsurabilă.
Paracortexul e lobul telepatic betazoidian.
Comunica telepatic cu Maques exact înainte să se prăbuşească.
E posibil să existe efecte secundare necunoscute ale telepatiei cairnene ?
E o posibilitate.
E timpul ca noi doi să discutăm cu Maques.
Îmi pare foarte rău pentru ce s-a întâmplat cu mama ta.
Maques, e posibil ca modul vostru de comunicare telepatică cu dna Troi
s-o fi afectat cumva ?
Nu. Am încercat să explic mai devreme.
Gândurile rele îi fac rău.
Ce gânduri ? Nu te grăbi.
Locul întunecat dinăuntrul ei.
Nu înţeleg.
Ea e...
Care sunt cuvintele ? Nu am cuvintele.
Consiliere ?
Încetează !
E în ordine.
Sunt bine. Încerca să comunice cu mine telepatic.
Înţelegi acum ?
Nu sunt sigură.
Mi-a transmis atât de multe lucruri că, la început,
nu vedeam decât imagini haotice.
- Ai reuşit să recunoşti ceva ? - Cred că da.
În timpul contactului său telepatic cu mama mea,
Maques a simţit ceea ce el numeşte "un loc întunecat".
A încercat să-mi spună despre el mai devreme, în biroul meu,
dar eu l-am înţeles greşit.
Credeam că vorbeşte despre gândurile
pe care mama le păstrează în intimitate,
dar el voia să spună că se întâmplă ceva în mintea ei metaconştientă.
- Metaconştientă ? - E o parte din psihicul betazoidian.
E un mecanism de filtrare care ne proetejează de traume psihice.
Maques sugereză că metaconştientul mamei tale a fost afectat ?
El simte că ceea ce în neregulă cu ea îşi are originea acolo.
Dacă are dreptate, înseamnă că a suferit o traumă
pe care metaconştientul ei nu o poate tolera.
Mama ta ţi-a spus ce i s-a întâmplat ? Vreun eveniment traumatic ?
Nu, nimic.
Maques se poate înşela.
Mai există posibilitatea ca o analiză subneurală
să localizeze o cauză fiziologică pentru starea mamei tale
ceva pe care să-l pot trata.
Vom avea rezultatele abia dimineaţa.
Ar fi bine să ne odihnim până atunci.
Vreau să rămân aici cu ea.
Am să încerc s-o contactez telepatic.
Bine.
Mamă, mă auzi ?
Te rog, întoarce-te la mine. Te rog.
- Ajută-mă. - Mamă ?
- Ajută-mă ! - Cum ? Cum să te ajut ?
Spune-mi, mamă.
Te rog !
Computer, luminile.
Ce faci ?!
Maques, ce căutai în infirmerie ?
Ajutam.
Încercam s-o ajut pe Lwaxana.
Cum ? Ce încercai să faci ?
Eram...
Ea era...
- Tu, Deanna. Poate tu. - Da ?
Trebuie...
- Cum să explic ? - Spune-mi telepatic.
Maques crede că psihicul mamei mele s-a prăbuşit în sine
că s-a retras în mintea ei metaconştientă.
- Încerca s-o contacteze telepatic ? - Da.
A accesat imagini generate de metaconştientul ei
dar n-a reuşit să le descifreze.
Nu le înţelegeam.
A văzut chipuri pe care nu le recunoştea
evenimente pe care nu le putea interpreta.
Dacă putem descifra imaginile
putem determina dacă starea mamei tale a fost provocată de un eveniment traumatic.
Maques simte că poate constitui o punte telepatică
care îmi va îngădui să accesez metaconştientul mamei mele.
Dacă va putea, voi reuşi să aflu ce s-a întâmplat cu ea.
Şi dacă reuşeşti, poţi folosi această informaţie ca s-o ajuţi pe mama ta ?
Nu sunt sigură, dar ştiu că o parte din ea vrea să fie ajutată.
Când am încercat s-o contactez telepatic
am auzit cum o voce mă striga.
Dacă psihicul mamei tale s-a prăbuşit în sine
e posibil să fii în pericol dacă îi accesezi mintea ?
N-avem cum să ştim.
Vreau să încerc.
Am s-o monitorizez pe durata procedurii.
Dacă ceva nu merge bine, Maques poate întrerupe legătura telepatică.
O parte din mama ta e foarte înspăimântată.
Ţi se va opune.
Înţeleg.
- Ajută-mă ! - Mamă ?
Ajută-mă !
Consiliere ?
- Mă auzi ? - Căpitane ?
Deann, Dr. Crusher e îngrijorată
că activitatea ta paracorticală devine neregulată.
Îmi vorbiţi din infirmerie ?
Da. Vreau să întrerupi legătura cu mama ta.
- De ce nu-i cereţi lui Maques s-o facă ? - Te rog pe tine.
E un ordin, Consiliere.
Nu sunteţi Căpitanul Picard.
Lasă-mă în pace, te rog.
Nu e real.
Nimic nu e real.
Deanna !
Tată ?
Uită-te la tine ! Ai devenit o femeie frumoasă.
Nu face asta.
Îmi pare rău că am plecat când erai mică. N-am vrut asta.
Nu eşti tatăl meu. Eşti o parte din mintea mamei mele.
Ce e locul acesta ?
E casa noastră de lângă lacul El'nar de pe Betazed. Locuiam aici.
Deanna, să nu irosim această ocazie.
Vreau să aud totul despre tine.
Eu am locuit aici ?
Pentru o vreme când erai un bebeluş. Erai un bebeluş foarte drăguţ.
Eu şi mama ta te iubeam foarte mult.
Nu-mi aduc aminte de jucăriile astea.
Pun pariu că nu-ţi aduci aminte nici cum îţi cântam ca să adormi seara
dar îţi cântam.
Îmi amintesc.
Mă simţeam întotdeauna în siguranţă când îmi cântai.
Mă rugai să cânt mereu un anume cântec.
Nu puteai să adormi până nu-l auzeai.
- Jos în vale. - Da.
Jos în vale.
Valea cea adâncă
Apleacă-ţi fruntea
şi ascultă vântul.
Nu, încerci să mă reţii aici. Să mă reţii de la a afla ceva.
Mama ta nu vrea să te vadă, Deanna.
Trebuie s-o ajut.
Dacă vrei s-o ajuţi, pleacă. Las-o în pace.
Ea m-a chemat. Vrea s-o ajut.
Rămâi cu mine puţin.
Deanna, a trecut mult timp.
N-o să mai avem această ocazie.
La revedere, tati.
Hedril.
Mamă.
Pleacă de lângă ea !
Nu !
Hedril, l-am rugat pe tatăl tău să te aducă aici ca să vorbesc cu tine.
- Ştii că Lwaxana e bolnavă, nu ? - Da. E vina mea ?
Nu. Nicidecum.
Dar eu cred că se gândeşte la tine. Ştii cumva de ce ?
O întristez.
- De ce spui asta ? - Fiindcă e adevărat.
Ştii cumva de ce Hedril o întristează pe mama mea ?
Nu.
Mulţumesc că ai vorbit cu noi. Ne vedem mai târziu.
Consiliere, sper ca mama dvs să se însănătoşească.
Mulţumesc, Hedril. Şi eu sper.
Nu înţeleg ce rol joacă ea în toată povestea.
Şi n-am găsit nici o problemă fiziologică cu mama ta.
Încep să cred că Maques are dreptate
când spune că starea mamei tale a fost provocată de o întâmplare traumatică.
E posibil ca Hedril să fie implicată în acest eveniment ?
Mă îndoiesc. Mama n-a pomenit niciodată de ea.
Mama ta ţine un jurnal personal ?
Da. O să-l contactez pe d-l Homn de pe Betazed
şi o să-l rog să-mi transmită o copie cât mai curând posibil.
Poate vom găsi nişte indicii acolo.
Nu suntem prea prozaici ?
Am aflat de curând în studiul meu de analiză a viselor
că oamenii care apar într-un vis
reprezintă uneori diferite laturi ale persoanei care visează.
Exact. Un copil poate reprezenta vulnerabilitatea.
Probabil Hedril întruchipează o latură fragilă a mamei mele.
O latură pe care o protejează.
Ai spus că tot ce ai întâlnit în mintea ei constituia o barieră.
Da. Dvs, lupul, tatăl meu.
Era ca şi cum îşi concentra toată apărarea ca să mă ţină la distanţă.
Dar să mă ţină la distanţă de ce ? Ce tot protejează ?
Intră.
Consiliere.
Bună, Căpitane.
Tocmai am venit de la infirmerie.
Dr. Crusher consideră că starea mamei tale se înrăutăţeşte.
Căile ei nervoase slăbesc.
- Ai găsit ceva aici ? - Nu, nimic.
I-am scotocit toate lucrurile, i-am citit jurnalul din ultimii cinci ani.
Şi în afară de faptul că nu m-am căsătorit încă
nu pare să i se fi întâmplat nimic rău.
El e tatăl tău ?
Da.
Avea o figură blândă.
Ţin minte că, atunci când a murit,
mama i-a strâns toate lucrurile şi le-a luat de acolo.
Aveam şapte ani.
Ştiu că mă gândeam ce supărat o să fie el când o să vină acasă
şi-o să vadă ce-a făcut.
Nu înţelegeam că nu se va mai întoarce.
Deanna, mama ta încă se mai poate face bine.
Dacă noi nu ne putem da seama ce are, Căpitane
nu cred c-o va face ea.
Dar nu ştiu ce altceva să fac.
Am vorbit cu d-l Homn, care o cunoaşte de ani de zile.
I-am verificat dosarul medical
am întreprins demersuri pe lângă guvernul de pe Betazed,
i-am contactat prietenii cei mai apropiaţi.
Dacă a suferit o traumă psihică, nu există dovezi.
Ai spus că i-ai citit jurnalele din ultimii cinci ani.
Poate ar trebui să ne întoarcem şi mai mult în timp.
Asta înseamnă mult de verificat.
Mama mea păstra un jurnal încă dinainte să se căsătorească.
Atunci s-o luăm de la început.
Prima consemnare e din data stelară 30620.1.
E anul în care s-au căsătorit.
Straniu.
Apare o lacună de şapte ani.
Începe la un an după nuntă.
Dacă nu mă înşel, se încheie la câteva luni după naşterea ta.
Mama ţine mult la jurnalul ei. De ce n-ar mai scrie nimic atât de mult timp ?
Ba a scris. Fişierele au fost şterse de mama ta, acum aproape 30 de ani.
Nu mai înţeleg nimic.
Căpitane, trebuie să vizitez din nou mintea mamei mele.
E singura cale de a obţine răspunsuri.
Mulţumesc.
Deanna, dacă activitatea paracorticală devine prea intensă,
o să-i spun lui Maques să întrerupă legătura.
Ştiu.
- Hedril, ai grijă ! - Cine e Hedril ?
Aşteaptă ! Vreau să vorbesc tu tine !
Ajută-mă !
- Pleacă. - Mamă ?
Pleacă.
Nu. Vreau să te ajut.
De ce ai şters porţiuni din jurnalul tău ?
Ţi s-a întâmplat ceva despre care nu vrei să aflu ?
Lasă-mă în pace, te rog !
Cine e Hedril, mamă ? De ce se află aici ?
Hedril mă reprezintă pe mine când eram mică ?
Nu. N-aş lăsa să ţi se întâmple nimic. Nicioată.
S-a întâmplat ceva cuiva ?
S-a întâmplat aici, la El'nar ?
Erai doar un bebeluş.
Spune-mi. Orice ar fi, o putem înfrunta împreună.
Nu pot.
Ba poţi. Putem.
Ajută-mă.
- Ajută-mă, tată. - Uite.
Nu mă face să retrăiesc asta.
- Ţine-l bine. Nu-l lăsa să fugă. - N-o să-l las.
Mamă, putem să ne jucăm lângă apă ?
Nu, Kestra, rămâi aici cu noi.
Te rog ?
Kestra ! Ai făcut-o să plângă.
Kestra ?
Nu plânge, Deanna.
Nu plânge. Mami e aici.
- Mami, te rog ? - Nu, Kestra.
- Mergem la masă în câteva minute. - Ce-ai păţit, micuţo ?
Spune-i lui mami ce-ai păţit.
Ian, îi cresc dinţii. Unde i-ai pus jucăria ?
Nu. Nu vreau să văd iarăşi asta.
Nu pot !
Ce s-a întâmplat, mamă ?
Ce s-a întâmplat apoi ?
Nu-mi amintesc.
Trebuie.
N-o mai poţi ascunde. Te omoară.
Câinele a scăpat.
Ea a fugit după el.
Noi n-am observat.
De ce ? De ce nu m-am uitat ?
De ce nu eram atentă ?
Trebuie să te ierţi, mamă.
Trebuie să renunţi.
Cum ? Am lăsat-o să moară !
A fost o tragedie groaznică, cel mai rău lucru care se poate întâmpla unui părinte.
Ştiu că te simţi vinovată, dar a fost un accident.
Şi ceea ce faci nu e corect faţă de Kestra.
Am văzut o fetiţă drăguţă şi fericită.
Vă aducea multă bucurie în viaţă.
În fiecare dimineaţă, se trezea numai zâmbet.
Nu-i mai bine să ţi-o aminteşti astfel ?
Tocmai am aflat că aveam o soră de care n-am ştiut niciodată.
Vreau să aflu cât de veselă şi voioasă era.
Să-i sărbătoresc viaţa, nu s-o jelesc.
Cum ?
Cum pot să fac asta ?
Kestra a fost aici acum câteva secunde. Vorbeşte cu ea.
Nu. Nu.
Spune-i, mamă. Spune-i ce simţi.
Voi fi lângă tine să te ajut.
Mami !
Kestra !
Scumpa mea.
Îmi pare rău !
Trebuie să plec acum.
Ştiu.
Îmi amintesc ziua când am făcut poza.
D-l Homn a spus că a păstrat-o în caz că voiai să-ţi aduci aminte de ea.
Îmi doresc s-o fi cunoscut, Deanna.
Îmi doresc ca voi două să fi crescut împreună.
Povesteşte-mi despre ea. Vreau să ştiu totul.
Traducerea şi adaptarea Mihai Andronie