Numele meu e Michael Westen.
Obişnuiam să fiu un spion, până...
Avem un preaviz contra ta. Eşti pus pe lista neagră.
Când eşti "ars", nu mai ai nimic...
nici bani, nici renume, nici C.V.
Eşti blocat în oraşul unde decid să te arunce.
- Unde sunt? - Miami.
Faci orice muncă îţi iese în cale.
Te bazezi pe oricine mai stă de vorbă cu tine:
o fostă prietenă pasionată de arme...
Ar trebui să-i împuşcăm?
Pe un vechi amic care informa FBI-ul despre tine...
Ştii cum sunt spionii... o gaşcă de mici curviştine.
- Şi, pe familie... - Iar sună maică-ta?
Dacă eşti disperat...
Cineva are nevoie de ajutorul tău, Michael.
Şi de un fost spion cu care te-ai ciocnit pe drum.
Aşa se face, oameni buni!
Concluzia?
Până îţi dai seama cine te-a "ars", nu pleci nicăieri.
În episoadele anterioare...
E o misiune sub acoperire.
Urmărim liderul unei reţele teroriste, cu baza în Republica Dominicană.
Legăturile alea la satelit de care mi-ai spus că le fură Burke?
Ghici cui le vinde!
Rafael Serano, terorist internaţional.
- Cum vrei să te plătesc? - Nu vreau banii tăi.
Te vreau doar pe tine.
Ai informaţii valoroase pentru oamenii cu care lucrez.
Du-te!
Tocmai am aflat că ai un şef. Burke, faci parte dintr-o organizaţie.
Eu fac parte din ea?
Sau doar te foloseşti de mine şi mă arunci?
Totul îţi va fi dezvăluit în timp.
- Eşti pe poziţie? - Da. Avem undă verde?
Da.
Ştiu că nu-ţi place operaţiunea asta, Michael.
Adu-ţi aminte, Serano nu ne-a prea dat de ales.
Cu Burke ne putem descurca.
Continuă să-l introghezi. O să dureze.
Negativ. E timp pe care nu-l avem.
Trebuie să se întâmple acum.
Eşti pregătit, Michael?
Eşti pregătit?
- O să fac tot ce e nevoie. - Bun. Ţine staţia deschisă.
Ţine minte! Mă bazez pe tine. Toţi ne bazăm pe tine.
Salut, Serano!
O luăm de la capăt?
Ţi-am spus. N-am nimic de zis.
La fel ca ieri şi în zilele precedente,
şi de fiecare dată când ai fost în camera asta!
Da, păi...
Poţi face totul să se termine, răspunzându-mi la o singură întrebare.
Acum 6 luni, erai în Haiti
făcând o tranzacţie cu arme cu un naţionalist turc.
Îţi pierzi timpul!
Ai primit o informaţie despre o femeie din zona aia,
care e dorită de serviciul de informaţii rusesc.
- Şi ai spus ruşilor... - Locaţia ei. Da!
În schimbul la 2 milioane de dolari. Da!
Spune-mi unde o ţin.
De ce nu mă omori acum?
N-o să-ţi spun nimic.
Exact ca zilele trecute.
Cred că azi va fi un pic diferit.
Ce e asta?
Continuă să priveşti.
Când lucrezi sub acoperire,
prima întrebare pe care trebuie să ţi-o pui,
e cât de departe vei merge pentru a-ţi îndeplini misiunea.
Nu! Nu!
Da! Da! Da!
Aia e fiica ta.
Şmecheria e să-i faci pe oamenii pentru care lucrezi
să creadă că acele linii nu există,
că eşti dispus să faci absolut orice pentru ei,
indiferent cât de îngrozitor e.
Spune-mi ce vreau să ştiu!
Nici n-ai idee ce vor face ruşii, dacă spun ceva.
În clipa asta, problema ta nu sunt ruşii.
Ci eu.
Te rog, nu!
Te rog!
O să-l sun pe domnul din dormitorul fiicei tale.
O să vezi pe ecranul ăla rezultatul acelui apel.
Curva aia e în Cuba!
Cuba!
O locaţie secretă din Havana!
E o fabrică din portul din sud.
Asta e tot ce ştiu! Jur!
E în regulă.
E în regulă, prietene!
Ai făcut alegerea corectă.
Şi fiica mea?
N-o să-ţi rănim fiica. Nu, o să fie bine.
Ruşii ăştia... Vor merge după familia mea.
Ai dreptate.
Ruşii vor vrea să te pedepsească, dar numai cât vei fi în viaţă.
Ai o ţigară?
Singurul mod de a duce la capăt o astfel de misiune,
e să-ţi aminteşti că, pentru a opri un monstru,
uneori trebuie să te prefaci că eşti unul.
BURN NOTICE Sezonul 7, Episodul 4
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Mulţumiri lui elderman ==
Misiunea asta scapă de sub control.
Strong, trebuie să vorbeşti cu oamenii tăi din CIA,
să-i faci să înţeleagă că nu pot face asta.
Michael, calmează-te. Ştiu că eşti supărat.
Supărat?
Burke aproape că m-a făcut să omor un copil!
Dar n-ai făcut-o.
De data asta.
Acum vrea să-i iau pe Sam şi Jesse într-o misiune în Cuba,
şi n-o pot face.
Nu poţi? Trebuie!
Ştii foarte bine că nu e numai fundul tău în joc cu misiunea asta.
Michael, înţelegi?
- Da. - Bine.
Mersi că ai venit, Sam.
Da, nu-mi plac călătoriile pe nepusă masă, Mike.
Avem două ore să ajungem în Cuba,
să scoatem pe cineva dintr-o locaţie secretă rusească?
- Ăsta-i planul. - Burke n-a spus pe cine vom scoate?
E o femeie. Asta e tot ce ştiu.
Trebuie să fie al naibii de importantă.
În caz că n-ai observat, nu prea suntem pe teren prietenesc.
Dacă suntem prinşi, ajungem în faţa plutonului de execuţie.
Mike, eu şi Jesse te vom ajuta, dar spune-ne că există un final.
Când îl doborâm pe ticălosul ăsta?
Cum aflăm pentru cine lucrează Burke.
- Nu e vorba de un singur om, Sam. - Fantastic! Stai să ghicesc!
Strong şi grangurii de la CIA vor să afle cine mai e implicat.
Nu se termină până n-o fac.
Burke s-a străduit mult să dea de femeia asta.
Ar putea fi cheia să aflăm ce pune grupul la cale.
Atunci, ar fi bine să punem mâna pe ea.
Mai nou, ruşii au locaţii secrete în magazinele de reparaţii frigidere?
E închis de câţiva ani.
S-au mutat aici, au pus paznici pe acoperişi,
şi l-au transformat în închisoare secretă.
- Ce poţi spune despre securitate? - Nu prea multe.
Există o singură cale de intrare.
În orice moment, sunt 6 paznici pe acoperiş.
Uşi blindate în faţă, şi multe camere.
Da, nu e de joacă. Şi ţinta?
Sonya Lebedenko.
E ţinută într-o celulă, undeva în clădirea aia.
Cine e?
E o fată dintr-o celulă, undeva în clădirea aia.
- Asta e tot ce trebuie să ştiţi. - Bine, atunci.
Avem informaţii ce e între celula ei şi uşa din faţă, şi cum trecem de ea?
Asta trebuie să ne dăm seama, Jesse.
Apreciez votul de încredere, dar uită-te la locul ăsta.
Chiar dacă reuşim să intrăm, nu văd cum o scoatem pe Sonya asta.
Bun punct de vedere, Sam. Dar uite care-i chestia.
Ori văd daţi seama rapid cum s-o scoateţi,
ori găsesc pe altcineva.
Nu-ţi face griji. Găsim noi ceva.
Bine, Mike, e oficial. Ai luat-o pe arătură.
- Nu-l pot lăsa pe Burke... - Asta e imposibil!
Să mai aducă oameni la asta.
Toată misiunea mea la CIA depinde de asta!
Nu va conta prea mult, Mike, dacă ieşim de acolo atacaţi puternic.
Şi sunt şanse mari să fie aşa, dacă intrăm acolo trăgând ca nebunii.
Ştii că am dreptate.
Păi, poate... Nu intrăm.
- Poate-i facem pe ei s-o scoată. - Ce tot spui acolo?
Dacă-i pot convinge pe ruşi
că CIA e pe cale să lanseze un raid,
o vor evacua pe Sonya.
Va fi mult mai uşor s-o înhăţăm, dacă sunt în mişcare.
Ce te face să crezi că vor muşca momeala ta?
Tocmai am petrecut 9 luni într-o gaură de iad dominicană,
convingând lumea că CIA-ul mă urăşte.
N-ar fi greu de crezut că i-aş trăda.
Mike, sună bine şi frumos, dar aici vorbim de ruşi.
Din câte ştiu, te urăsc.
În plus, nici măcar nu le vei putea explica
de unde ştii de locaţia lor secretă.
O să pun că am o sursă pe care n-o pot dezvălui.
Şi, când vor începe să te tortureze, ce-o să le spui?
Nu ştiu ce altceva să fac, Sam!
Băieţi! Am o idee!
Când eram la CIFA, cunoşteam un tip
la consulatul rus din Miami... Ivan Gorev.
E director adjunct la GRU.
Hărţuia dizidenţii, fura secrete corporatiste,
- chestii de genul ăsta. - Da? Şi ce dacă?
Cum ne rezolvă problema un tip care e la 300 km distanţă?
Punem pe cineva din Miami să-l înhaţe,
să facă să pară că spionează pentru SUA.
Apoi, apare Mike,
spunându-le de un trădător în rândurile lor.
Ar putea înghiţi povestea.
Ar putea merge.
Acum... Acest cineva din Miami...
Ceva idei?
O sun pe Fi.
- Alo? - Eu sunt.
Presupun că nu suni să vezi ce mai fac.
Fi, am nevoie de ajutorul tău.
Michael, în ultimul an am încercat să-mi pun ordine în viaţă.
Ce mai rămăsese din ea. Acum, lucrurile sunt bune.
Nu pot lăsa totul baltă când suni.
N-o mai pot face.
Ai dreptate. Şi îmi pare rău că eu...
- Michael, uite... - Lasă-mă să termin, te rog.
Îmi pare rău că am promis că lucrurile se vor schimba,
şi nu m-am ţinut de cuvânt.
Meriţi mai mult de atât.
Mă bucur că ai parte de aşa ceva.
De ce ai nevoie?
N-ar trebui să dureze. Consulatul se deschide la 9:00.
Nu-ţi face griji pentru mine. E prima mea răpire.
Nu mă grăbesc prea tare să încep.
Păi, fă ca mine.
Chestiile astea sunt mult mai uşoare decât par.
Bună încercare, iubito!
Ştii, nu mă deranjează să dau o mână de ajutor la chestiile astea.
Dar Carlos n-ar fi fost o alegere mai bună?
Nu i-am putut spune ce-o să fac.
Ştii, nu e treaba mea, dar să ţii secrete nu face bine unei relaţii.
Mai ales un secret ca ăsta.
Ar fi fost prea greu să vorbesc cu el despre asta.
- Fi, de ce faci asta? - Aş vrea să ştiu.
Uite-l pe Ivan!
- Nu prea arată a spion, nu? - Păi, e mai mult cu hârtiile.
Dar, din ce-am auzit, şi-a făcut partea lui de probleme.
Fii pe fază!
Domnule? Bună ziua!
Eu şi mama livrăm nişte cutii unui prieten de-al ei, şi nu e acasă.
- Ne-aţi putea ajuta? - Nu, scuze. Întârzii la muncă.
O să dureze numai câteva secunde.
Da, dar am o zi plină. Nu pot.
Atunci, îţi sugerez să-ţi faci timp.
Când plănuieşti să strecori un dispozitiv de ascultat
într-o locaţie unde ştii că vei fi percheziţionat,
alegerea locului poate fi o decizie de viaţă şi de moarte.
Nu numai că vei vrea să-l ascunzi unde nimeni nu-l va căuta...
Bine, frăţie, eşti gata?
Dar să fie şi într-un loc unde nimeni nu va vrea să verifice.
Bine, arată destul de scârbos.
Burke, noi suntem gata.
Hai să vedem dacă funcţionează.
Transmit.
Tare şi clar.
Bine, o luăm din loc. Hai să aranjăm locul ăsta.
Bine, Mikey.
Du-te să-ţi faci prieteni noi.
Deschide uşa!
Magazinul de reparaţii e închis.
Tovarăşe, ştiu că nu e un magazin de reparaţii.
Trebuie să vorbesc cu şeful tău.
- Cine eşti? - Michael Westen.
- Dacă faci vreo mişcare bruscă... - Tragem!
Trebuie să vorbesc cu agentul GRU senior.
Înţelegi?
Când un poliţist sub acoperire poartă un microfon,
e adesea pentru siguranţă, nu pentru strângerea de informaţii.
Dacă operaţiunea merge prost, echipa tactică îl poate scoate.
Când un spion poartă microfon, priorităţile se inversează.
Ceea ce contează sunt informaţiile.
Dacă operaţiunea merge prost, echipa tactică te aude cum mori.
Trebuie să vorbesc urgent cu el. E urgent!
E urgent!
Asta e urgent!
Michael Westen, trebuie să recunosc...
E o foarte mare onoare.
Nu apare în fiecare zi un spion aşa faimos,
şi-mi dă şansa să-mi exersez engleza.
Sunt Vladimir Duboff, G.R.U.
- Spune-mi, ce pot face pentru tine? - Mă bucur că întrebi.
Am nevoie de protecţie.
Protecţie?
Ai venit aici pentru protecţie?
Poate nu eşti aşa cum se spune.
Oamenii mei deja se întrec pentru onoarea de a te împuşca.
De ce te-aş proteja?
Nu mă înţeleg bine cu CIA-ul.
Poate ai auzit?
Da, ei spun că ai avut o neînţelegere cu un ofiţer senior.
- Şi l-ai împuşcat. - Da, şi de atunci mă tot vânează.
Din păcate, am fost reperat ieri de o echipă CIA în centrul Havanei.
M-a atins un fragment de glonţ în timp ce încercam să scap.
O echipă CIA... În Havana?
Da, nici mie nu mi-a venit să cred.
Aşa că am verificat, şi am aflat că vor face un raid aici.
Aşa că, vechi duşman, fă cunoştinţă cu un nou prieten.
Eu te ajut, tu mă ajuţi?
CIA-ul va ataca aici?
Nu, nu.
Asta e imposibil.
Nu numai că e posibil, dar va şi avea loc.
Am o sursă care mi-a spus că au ca ţintă un prizonier de aici.
O fată? Sonya?
Sună cunoscut?
O să iau asta ca pe un "da".
Ascultă-mă! Vladimir, te pot ajuta.
Tu iei fata, şi o ştergem în tăcere, numai noi trei,
iar sursa mea ne poate găsi o rută sigură.
Destul! Asta e o minciună!
Asta e imposibil!
CIA-ul n-are cum să ştie despre asta!
Atunci, explică-mi cum de ţi-am bătut la uşa din faţă!
Ai o scurgere.
Un tip de la G.R.U., din consulatul din Miami.
Verifică, dacă vrei.
Îţi spun adevărul.
O să aflăm care e adevărul.
Şmecheria să faci pe cineva să arate ca un spion,
e să faci echilibrul perfect
dintre experienţa destul de bună pentru a fi convingătoare,
dar destul de proastă pentru a fi detectată.
Una din cele mai uşoare tehnici e folosirea unor telefoane cu GPS.
Dacă ştii că telefonul e monitorizat,
poţi lăsa o urmă digitală prin tot oraşul,
şi te va duce drept la ţinta ta.
Chiar crezi că ruşii urmăresc chestia asta?
Păi, dacă n-au făcut-o deja, o vor face.
De-asta trebuie să fac să pară că Ivan a lăsat geanta asta cu documente
pentru contactul lui.
O s-o arunc în tomberonul de acolo.
Dacă încearcă ceva, împuşcă-l.
Apă, te rog.
Apă...
- Apă? - Da.
Să stai cuminte, ai înţeles?
De ce faceţi asta?
Dacă G.R.U. crede că sunt trădător,
mă vor ucide.
Îmi pare rău.
Ajutăm pe cineva.
Dar trebuie să fie un alt mod.
Te rog. Am legături.
- Indiferent ce aveţi nevoie... - Îmi pare rău.
Nu cred că e o altă cale.
Fir-ar să fie!
Sper că ţi-ai făcut plinul de apă, pentru că alta nu mai primeşti.
Aşa e.
Nu-mi place să-ţi fac asta.
Spune-mi de ce eşti aici cu adevărat,
cine te-a trimis, şi ne oprim.
Nici mie nu-mi place să fac asta!
Dar ţi-am spus!
CIA-ul va face un raid asupra acestui loc.
Asta e o minciună.
Asta e cea mai secretă locaţie rusească din Republica Cuba!
CIA-ul nu...
Ţi-am spus! E o sursă în Miami!
Crezi că spunem cuiva de la consulatul din Miami de acest loc?
Nu!
Indiferent ce joc faci, e timpul să te opreşti.
E timpul să-mi spui adevărul!
Spun adevărul! Jur!
- Trebuie să scoateţi prizonierul! - Din nou!
Veşti proaste din Miami?
Nu înţeleg.
Un agent G.R.U. a dispărut, lăsând în urma lui informaţii despre acest loc.
Nu are nicio logică!
Agentul ăsta G.R.U. n-a fost aici niciodată!
E un nimic! Un nimeni!
Asta te-ar face să crezi un agent bun, nu?
A dat telefoane la un hotel aproape de Piaţa Revoluţiei.
Asta e foarte aproape de locul unde CIA-ul a tras în mine.
Dacă te grăbeşti, poţi trimite o echipă acolo,
şi poate prinzi oamenii din comando comandând ceva de băut.
Şi, când termini, poate mă dezlegi şi plecăm naibii de aici!
Adu-mi rapid o echipă tactică!
Au muşcat momeala.
O maşină plină de agenţi G.R.U. se îndreaptă spre voi.
Sunteţi gata?
Atât cât se poate, pentru o maşină plină de agenţi G.R.U.
- Faceţi să pară convingător. - Da, se face, omule!
Locul ăsta seamănă cu o locaţie CIA abandonată.
N-o daţi în bară.
N-o să mai avem o altă şansă.
Cu plăcere, omule.
Spune că agenţii G.R.U. sunt pe drum.
Avem vreo 15 minute, dacă drumul e liber.
Bine, să trecem la treabă.
Protocolul standard pentru părăsirea unei baze secrete
e să distrugi tot ce e de valoare.
Hardurile calculatoarelor sunt sparte.
Documentele sunt tocate sau arse.
Dacă trebuie să convingi pe cineva
că au găsit un centru de operaţiuni CIA abandonat,
trebuie să faci multă mizerie.
Dar, desigur...
Nimic nu va fi de mare folos, dacă eşti prins făcând mizerie.
Rahat!
- Sam, avem probleme. - Ce e?
Ai spus că ruşii vor ajunge aici peste 15 minute.
Nu sunt ruşii, sunt cubanezii.
G.R.U. trebuie să-i fi sunat pentru sprijin.
- S-a dus şi ieşirea noastră. - Nu.
Trebuie să găsim o altă cale de a pleca de aici.
Păi, ai ceva idei?
Pentru că eu văd doar o uşă
care duce spre un sejur lung într-o închisoare cubaneză,
sau o fereastră care dă spre o cădere lungă spre beton.
Poate nu.
Fii atent!
- Nu-mi place ideea asta. - Ai una mai bună?
Doar pentru că n-am una mai bună, nu face ideea ta mai bună.
Poliţia! Deschideţi uşa!
- Deshideţi uşa! - Haide!
- Îi vezi? - Nu... Au dispărut.
Apă?
Dar nu prea multă...
Mersi, oricum!
Lăsaţi-ne singuri!
- Oamenii tăi au găsit echipa? - Erau la hotel, dar au scăpat.
Oamenii mei adună toate informaţiile pe care le-au lăsat acolo.
Le vor aduce aici, şi ne vei ajuta să le evaluăm.
Vrei să verific documentele? Vladimir, trebuie să plecăm acum.
Am mărit numărul paznicilor. Suntem în siguranţă.
În siguranţă. Asta-i o glumă?
Ăsta e cel mai puţin sigur loc din toată Cuba.
Undeva, aici, e un trădător, poate mai mulţi.
Trădător? Nu e niciun trădător.
Câte documente CIA erau tocate? Câte calculatoare erau distruse?
Toate!
- Echipa CIA mi-o fi văzut oamenii... - Vladimir, gândeşte!
Dacă au distrus totul,
trebuie să fi început înainte de venirea oamenilor tăi.
Cum ar fi putut face asta, dacă n-au fost avertizaţi?
Toţi oamenii de aici...
au fost verificaţi personal de mine.
Atunci, verifică-i din nou,
pentru că cineva de aici te vinde.
Cred că mi-am rupt un ligament sau aşa ceva pe autobuzul ăla.
- Doamne, vrei să nu te mai vaiţi? - Nu mă vait, doar mă doare.
Păi, ăsta e văitat.
Asta e văitat.
Data viitoare o să aşteptăm unul cu o pernă gigantică pe el.
- Cum sună asta? - Da, foarte amuzant.
Nu traversezi tu jumătate de Havana cu o gleznă scrântită.
Stai aşa!
Poftim!
Da?
Unde sunteţi?
Suntem în oraşul vechi, pe străzi lăturalnice.
- Uite, ar trebui să... - Nu, fii atent.
Vladimir încă nu crede.
Michael tocmai i-a spus că are un trădător acolo.
Deci...
Trebuie să găsim unul.
Poftim? Cum naiba ar trebui să facem asta?
Ruşii încă mai au agenţi la hotel, nu?
Trebuie să înhăţaţi unul.
Faceţi să pară că şi-a trădat echipa, şi a fugit.
Asta-i tot?
Doar ne întoarcem la hotel şi răpim un agent G.R.U.?
Ţii minte că de-abia am scăpat de acolo?
În clipa asta, Vladimir ori găseşte un trădător în organizaţia lui,
sau operaţiunea eşuează şi Michael moare.
Ironic, cele mai bune momente în care să te duci după duşmani,
e chiar după ce cred că te-au înfrânt.
Nimeni nu se aşteaptă la un atac,
în timp ce încă se bucură de gustul victoriei.
- Bine, eşti gata? - Atât cât se poate.
Cheia e să foloseşti încrederea excesivă a adversarului.
Cu cât sunt mai siguri că pot face faţă oricărei ameninţări,
cu atât e mai probabil să se lase vulnerabili.
Treci acolo!
Ivan, am nevoie de numărul contului tău bancar şi de parolă.
Poftim? De ce?
Deja ai făcut să pară că dau informaţii CIA-ului.
Prietenul meu tocmai a răpit un agent G.R.U. în Cuba,
iar tu îl vei ajuta să facă să pară că primea mită.
Numărul de cont, Ivan. Acum!
Nu pot. Nu.
Hai să-ţi uşurez decizia.
Ori faci ce-ţi cerem,
ori te duc la consulatul rus, iar ei te vor împuşca pe loc.
Omoară-mă! Fă-o!
După ce mi-ai făcut, toată lumea va crede că sunt un trădător.
Ţi-ai petrecut vremea spionând dizidenţii,
şi zdrobind micile afaceri.
Din câte ştiu, nu e un pas mare
de la spion corupt la trădător.
Bine.
Ţi-l dau.
Dar, mai întâi, vreau să faci ceva pentru mine.
Vreau să scrii o scrisoare.
Pentru iubita mea.
- Pentru iubita ta? - Da.
Numele ei e Eva.
Scrie ce-ţi spun, şi trimite-o.
E tot ce-ţi cer.
Cred că putem face asta.
Ce vrei să-i spui?
Spune-i că a fost viaţa mea.
Până s-o cunosc, nu ştiam ce-i fericirea.
N-am vrut să intru în G.R.U. când eram tânăr,
dar n-am avut de ales.
Spune-i că-mi pare rău că nu-i pot plăti şcoala, pentru că...
Şcoala?
Eva merge la şcoala de asistente.
Banii din cont erau pentru ea.
Dă-mi numărul de cont.
Trimit 500 de dolari în Cuba,
iar restul îi voi pune într-un cont pentru Eva.
Mulţumesc.
Şi spune-i Evei...
Spune-i adio.
Dă-i cătuşele jos!
- Ridică-te! - Ce se petrece?
Doar vino cu mine.
- L-am adus. - Ce se petrece?
L-am găsit pe trădător.
Unul din oamenii pe care i-am trimis
să ancheteze casa sigură a CIA-ului a dispărut
cu toate documentele, toate probele.
- Eşti sigur că e el? - Da.
Agentul G.R.U. din Miami îi trimitea bani.
Acum putem pleca de aici?
O să luăm prizonierul şi plecăm.
Sursa ta din CIA... Ne poate scăpa?
Absolut. E în portul din afara oraşului, cu o barcă.
Trebuie să fiu sigur că vei avea grijă de noi.
Prizoniera asta e de prioritate maximă pentru Moscova.
Cât timp ea e în siguranţă, vei fi bine răsplătit.
Crede-mă, o să avem mare grijă de ea.
În regulă. Hai s-o luăm pe Sonya asta.
Se pare că suntem gata de plecare.
Mike îşi face numărul de magie.
Tipul scoate fata, şi nici măcar nu ia paznici cu el.
Nu te grăbi ca fata mare. Încă nu s-a terminat.
Scoate-o de acolo!
Da? Duboff la telefon.
Eşti sigur?
Astea sunt veşti minunate!
Bun. Mulţumesc. Las-o acolo!
- Ce naiba se întâmplă? - Nu-mi place cum sună.
Vladimir, ce faci? Trebuie să plecăm acum.
Nu mai e nevoie. Telefonul era de la Moscova.
E un submarin rus în preajmă.
Vine încoace.
Nu fii îngrijorat. Azi ai făcut un lucru bun.
Incredibil, da?
Michael Westen... Noul prieten al Moscovei.
- CIA-ul e pe drum. - Lasă-i să vină!
Trimit o echipă de comando să protejeze prizonierul.
Şi anchetatori, să găsească restul trădătorilor de aici.
Închide uşa! Nu intră nimeni!
Asta e rău.
Locul ăsta e deja o fortăreaţă, şi e pe cale să devină şi mai şi.
Ce naiba o să facem?
Eu zic să renunţăm, şi să negociem eliberarea lui Mike.
Nu, nu negociem cu nimeni.
Avem o misiune de terminat.
Da, poate n-ai fost foarte atent aici,
dar misiunea s-a dus naibii.
Mike e blocat acolo.
Nu negociem cu nimeni!
Avem o misiune care trebuie terminată.
- Da? - Da.
Şi cum ar trebui să facem?
Ai vreo armată pe acolo, de care nu ştiu eu?
Şi chiar dacă, printr-o minune, ai avea o armată,
tot nu văd cum o vor scoate pe preţioasa ta Sonya în viaţă.
Cam are dreptate, Burke.
Asta n-arată bine.
Cât Semtex mai avem?
Cam un kilogram?
De ajuns pentru a trece printr-un perete sau doi.
Dar nici nu ştim unde sunt acolo!
O să-l duc acolo chiar eu!
Bine, şi cum vei intra acolo cu 900 de grame de explozibil?
O să le spun că sunt contactul din CIA al lui Michael.
Umplem laptopul cu Semtex,
îi găsesc, îl arunc în aer,
iar voi doi ne luaţi.
- Aşa simplu? - Nu, nu e simplu.
Nu văd un alt plan care ne scoată pe toţi în viaţă.
- Nu mă crezi? - Nu.
Să ştii asta... N-am lăsat pe nimeni în urmă.
Oamenii care lucrează cu mine,
oamenii care luptă alături de mine,
asta e familia mea.
N-am să-i las în urmă pe Michael sau Sonya. Pe nimeni!
Dacă vrei să-l mai vezi viu pe Michael...
Ajută-mă să-l scot.
Poţi face asta?
Da.
Da, se face.
- Sunt neînarmat! - Ce vrei?
Vreau să-l văd pe Vladimir Duboff.
Sun un prieten al lui Michael Westen.
Aşteaptă aici.
Trebuie să recunosc, Burke joacă tare.
Încă nu intru în fan clubul lui Randall Burke.
Încă nu mă prind cum planul ăsta îi va scoate pe Mike şi Sonya.
Presupun că suntem pe cale să aflăm.
Presupun că tu eşti contactul din CIA al lui Westen.
Presupui corect.
Atunci, îţi sunt dator vândut.
Informaţia ta a fost de mare ajutor.
Atunci, de ce mai staţi aici?
Vă aştept în port de ore-n şir.
- Linişteşte-te. - Să mă liniştesc?
Vrei să... Michael ţi-a spus de echipa CIA care e pe drum?
- Da, mi-a spus. - Bine.
Nu e nicio problemă.
Întăririle sunt pe drum.
Aici suntem în siguranţă.
Bine. Asta e liniştitor.
Dar asta îmi rezolvă problema numai pe jumătate.
De azi, sunt dat afară oficial din serviciile secrete ale SUA.
Vreau să schimb tabăra. Vreau să fac o înţelegere.
Ce anume ai de oferit?
Pe de o parte, am laptopul ăsta al Agenţiei.
Conţine platforme operaţionale, nume de cod ale agenţilor, totul.
Pentru un preţ corect, Vladimir,
orice bază de date la care ai visat,
te pot ajuta s-o accesezi.
Sunt sigur că putem cădea la pace.
Nu aşa repede, cowboy!
Hai să văd că Michael e teafăr.
După aceea, vorbim.
Şi ar fi bine să te grăbeşti.
Dacă CIA-ul află că am şters-o,
codurile astea preţioase se vor schimba.
Bine.
Vino cu mine!
Michael...
- Frate, ţi-am dus dorul în port. - Burke...
Am încercat să ajung acolo, dar lucrurile s-au schimbat.
Da, aşa aş spune.
Deci...
Aici te ţin?
Frumos!
E pentru siguranţă.
Asta e cea mai sigură cameră din clădire.
Vezi că e bine.
Poate că e, poate că nu e.
Eu o să judec asta.
De ce nu ne laşi o secundă?
Nu e nevoie.
Dacă vrei codurile calculatorului,
o să ne laşi puţin.
Mulţumesc!
Ce naiba faci aici?
Te scot de aici.
- Zău? - Da.
Te-ai uitat în jur? Nu avem cum să plecăm.
Păi, o să fie.
O să mă ocup de paznicii de pe hol,
şi o să fac o gaură în zid.
Te poţi ocupa de paznicii de aici şi s-o scoţi pe fată?
- Da, pot. Dar cum... - N-avem timp de explicaţii, Mike.
Dar ţine minte. Ea e tot ce contează.
Michael...
Crezi în mine?
Ai încredere în mine?
Atunci, trebuie să crezi în ea.
Ea e cheia viitorului tău.
Ea e totul.
Promite-mi că o vei scoate de aici.
Da, promit.
A fost o onoare, Mike.
Bine. Suntem pregătiţi.
Să mergem sus, şi să trecem la treabă.
Nu aici!
O putem face mai târziu, în biroul meu.
Vladimir, cred că e mai bine să vezi ce am...
Chiar acum!
Iisuse!
- Ăsta e semnalul nostru! - În regulă! Ţine-te bine!
Aruncă-l!
Deschide celula!
Unde naiba sunt?
- Unde naiba e Burke? - N-a scăpat.
Atenţie!
Ivan...
Un mic sfat...
G.R.U. răscoleşte oraşul în căutarea ta,
şi sunt foarte, foarte furioşi.
E un autobuz spre Des Moines peste o oră.
Îţi sugerez să-l iei, şi să nu mai priveşti înapoi.
Înainte să plec, trebuie să întreb de Eva.
Aţi trimis scrisoarea?
Nu, n-am trimis-o.
De ce?
- Era parte a înţelegerii noastre. - Păi, ne-am gândit mai bine.
Nu vă vor găsi pe niciunul din voi,
dacă ţineţi capul la cutie şi folosiţi astea.
Sunt acte false.
Şi mai sunt nişte broşuri pentru şcolile de asistente din Iowa.
Stai! Eva e...
E la staţia de autobuz, te aşteaptă.
Dar nu înţeleg. De ce faceţi asta?
E greu de explicat. Să zicem că...
Ne place ideea ca un spion...
să primească şansa de a o lua de la capăt.
Pleacă! Înainte să mă răzgândesc.
Mike, legat de Burke...
Se pare că s-a sacrificat pentru Sonya asta.
Da, aşa e.
E un sacrificiu dat naibii! Te face să te întrebi cine e.
A spus că ea e viitorul, cheia la tot.
Asta-i tot? Ce naiba înseamnă asta?
Nu ştiu. Asta trebuie să aflăm.
Da, Jesse?
Ce naiba durează atât?
Tocmai am ajuns în port. Totul e bine?
În afară de faptul că probabil toată armata cubaneză
şi un submarin plin de ruşi ne caută, totul e perfect!
- Cum se simte Sonya? - E încă inconştientă.
Indiferent cu ce a sedat-o Vladimir, a doborât-o destul de bine.
O să mai dureze până se trezeşte.
Iat-o, Mike.
Iată frumuseţea care ne va duce înapoi în Miami.
În regulă. Se pare că barca e liberă.
Venim acum spre tine. Vezi dacă o poţi trezi pe Sonya.
Da, o să încerc. Băieţi, trebuie să vă grăbiţi!
- Nu! Nu! Aşteaptă! - Jesse... Jesse!
- Linia e moartă. - Fir-ar!
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Iisuse!
Jesse!
Amice, mă auzi?
Da.
Mike, e teafăr. Încă mai respiră.
Ce naiba ţi s-a întâmplat?
Am fost lovit din spate.
A dispărut.
Stai! Ea a făcut asta?
Nenorocita!
Credeam că e adormită, băieţi. Îmi pare rău.
Mike, ce facem acum?
O găsim.
== Mulţumiri lui elderman ==