Faptul că locuieşti cu părinţii tăi
înseamnă, de asemenea, că ei sunt colegii tăi de cameră,
dar nu acele colege cumsecade care stau acasă la iubiţii lor în fiecare noapte
şi nu mai ţin socoteala şamponului scump.
Seamănă mai mult cu acei colegi enervanţi care îţi mănâncă mâncarea...
Îţi împrumută bijuteriile fără să ceară voie...
Şi se uită la televizor într-un spaţiu, care am stabilit
că va fi spaţiul meu.
Gaşcă, în câte moduri diferite pot să spun acelaşi lucru?
Ce faceţi aici? Şi ştiţi ce?
Vorbiţi în acelaşi timp.
Păi, e mai aproape de dormitorul nostru... telecomanda noastră e complicată,
iar în zilele noastre nu poţi cu mâna... Iar la acela merge muzica foarte tare,
iar tu nu poţi auzi dialogul. Să-l porneşti, deoarece nu există butoane.
Înţeleg perfect că asta e casa voastră
şi că voi mă lăsaţi să stau aici
pentru că sunteţi buni la inimă,
dar am nevoie, ştiţi voi, de puţină suveranitate.
Bun cuvânt. Deştept... şi drăguţ.
Am nevoie să conştientizez că există undeva acolo un spaţiu
care e al meu, unde pot sta să mă relaxez şi să mă uit la televizor.
Am nevoie să conştientizez că am propriile haine, propria mâncare,
propria baie.
Ştii, nu ar fi atât de profundă
dacă ar şti că Freddy s-a spânzurat acolo.
Înţelegi ce zic?
Bine, Polly, uite care-i treaba.
Cred că am prins un obicei
ca să stăm aici când am cumpărat casa asta cu banii noştri
unde am trăit în ultimii 15 ani.
Ştiţi ceva? Argumentele raţionale
nu vor avea efect asupra mea, pentru că eu sunt copilul.
Şi singurul rost în a fi un copil
e că sentimentele şi dorinţele voastre nu trebuie să însemne ceva.
Trebuie doar să fie adresate cuiva.
Bine, scumpo, am înţeles. Ai nevoie de un
spaţiu al tăi şi, ştii tu, e în ordine.
E foarte în ordine.
Ştii, nici măcar nu te gândi a doua oară.
Dar... Asta nu e...
Te referi la seara asta?
Eu nu plec în seara asta. Nu, tocmai mi-am ridicat picioarele.
Nu sunt pregătit pentru asta. Fundul meu şi canapeaua asta fac dragoste chiar acum.
Sărăţelele mele.
- traducere şi adaptare de Hice Cristian - - hice.cristian@yahoo.com -
Mult oţet balsamic ai aici.
Rahat. Credeam că e un vin Pinot ieftin.
Ăsta a fost cumva un oftat?
Nu mă îndrept nicăieri, Elaine.
Adică, încă locuiesc într-un apartament mic.
Mă întâlnesc cu fata asta grozavă pe care nu îmi permit
s-o scot la cină.
Nu primesc niciun respect la slujbă.
Iaurt! Eşti de rahat, fraiere!
Ce? Ce? Îmi pare rău.
Devin agitată când alţi oameni sunt supăraţi
şi astfel îmi vine să râd aşa compulsiv.
E... E unul dintre dezavantajele mele ca mentor.
Da. Uite, nu-ţi pierde speranţa.
Mă auzi? Nu renunţa la visele tale.
Ştiu. Doar că, par foarte departe câteodată.
Îl idolatrizezi pe Max, nu?
Odată am visat că m-a născut.
Păi, el nu a fost întotdeauna proprietarul unui club de comedie
pe care îl vezi azi.
Nu, nu. Max a început de la nimic.
În timp ce se maturiza, accepta orice slujbă care-i ieşea în cale,
indiferent de cât de penibilă.
La un moment dat, şi-a găsit de lucru prin curăţarea toaletelor,
la un magazin de instalaţii sanitare. Cele care se vindeau?
Ce? Cele pentru vânzare sau ale angajatorilor?
Ce? Nu contează. Continuă.
Am găsit-o pe mama în timp ce îmi mânca orezul prăjit
şi când am confruntat-o, a contracarat
cu un proverb antic despre comunitate,
care, cu succes, m-a făcut să-mi pierd concentrarea şi să renunţ.
Presupun că ai vorbit cu ei
despre respectarea spaţiului tău.
Am vorbit. Am pledat. Am implorat.
Am folosit poezii magnetice pe frigider.
Cum pot primi chiria
şi în acelaşi timp, să te trateze ca şi cum ar fi casa lor?
Adică, ştii tu, e puţin mai uşor pentru ei
fiindcă, pentru că nu prea plătesc... acel cuvânt.
Da.
Oricum, a avut un vis, să devină un actor.
A vrut să ajungă la studiourile H.B. atât de mult,
încât a făcut orice i-a stat în putinţă.
A dormit în spatele scenelor de la teatru,
a curăţat subsolul pentru a-şi plăti orele de actorie.
E posibil să fi făcut şi nişte treburi de homosexuali,
dar, da, au fost vremuri diferite.
Dar nu s-a dat bătut niciodată
şi aşa ar trebui să faci şi tu.
Ştii, eu am un vis.
Da. Vreau să deschid o tabără fantastică a zombilor supravieţuitori.
Imaginează-ţi că eşti urmărită de zombi.
Zombi te urmăresc.
E o chestiune de viaţă şi de moarte...
Sigur. Şi poate un prânz, bine?
Exact când te aşezi să mănânci,
crezi că totul e în regulă, noi atacăm din nou.
Vezi, eu aş vizita aşa ceva.
Cred că asta e o idee fantastică.
Da, aşa e.
Ar trebui să-mi încerc norocul.
Orice e nevoie, exact ca Max.
Da. Da.
Ce trebuia să facem aici?
Nu sunt sigură.
Locuieşti acolo pe gratis?
Ştii de ce te tratează ca pe un musafir?
Pentru că eşti un musafir. Acum eu sunt agitat.
Nu vei avea niciun cuvânt de spus în casă
până ce nu vei începe să plăteşti o chirie.
Am nişte bani în bancă,
dar lucrurile sunt tot timpul destul de nesigure.
Există un alt post aici unde aş putea face mai mulţi bani
dar în acelaşi timp, să muncesc mai puţin?
De exemplu... Vicepreşedintele ciocolăţii.
Ştii că tu eşti... la propriu, cel mai prost angajat, nu?
Dacă vrei, prietenul meu Eli e un artist.
Le plăteşte pe femei cu 1,000 de dolari ca să le picteze goale.
Serios? Da. Nu.
Nu cred că stau chiar aşa prost.
Dar mulţumesc.
Nu spun că mama nu e în regulă.
Te rog nu îţi spune "mama."
Un cuplu tocmai a ieşit afară.
În mod coincident, eu nu eram singura
care încerca să-şi îmbunătăţească situaţia.
Aşadar, dacă îţi place, tu poţi să-l subînchiriezi de la mine
şi astfel, nu trebuie să plăteşti depozitul de securitate.
Nu înţeleg. Securitate?
Da. Fără depozit de securitate.
Fără securitate?
Nu, nu, nu genul acela de securitate.
Avem acel... Asta e frustrant.
Vorbeşte careva dintre voi engleza?
Eu vorbesc puţin, de exemplu "nevestele,"
Tim Tebow, Obamacare.
Da. Asta nu va funcţiona.
Dacă doriţi, vă puteţi muta aici imediat. Ce ziceţi, 900 de dolari pe lună
E în regulă, mersi? Bine.
Ce enervant.
Zău aşa!
Hei. În apărarea noastră,
vroiam să ne întrecem de aici
în momentul în care ţi-am auzit maşina pe alee. - E adevărat. -
Iar apoi ne-am gândit, de ce să o facem? Noi... Noi nu am auzit nimic.
Iar acum tu ne-ai prins.
Bine, evident, e imposibil pentru voi doi să mă vedeţi
ca un membru egal al acestei locuinţe,
din moment ce mă pregătesc să fiu un oaspete permanent.
Nu, noi nu te vedem ca pe...
De aceea, m-am hotărât.
Voi doi m-aţi primit cu braţele deschise într-un moment dificil.
Am o slujbă acum. Câştig puţin,
iar acum a venit timpul să stau pe propriile mele picioare.
Eu... Voi începe să contribui cu chiria.
E o scenetă. Face o scenetă
E hilar.
Ce? Dragă, tu nu ai bani. Nu ai deloc.
Ba da, am. Mulţi, că veni vorba.
Ba nu, nu ai. Eşti conştientă, nu?
Ţi-am pus nişte, ştii tu, biştari
în contul tău din bancă ca să rămâi la suprafaţă.
Ce? Stai. Ce? Ce?
Nu chiar aşa de mult. Cam cât o bursă.
Cam 200 de dolari pe lună. 300, maxim.
Cât?
500 de dolari. 525.
Aţi... Aţi depus bani pe ascuns
în contul meu?
Nu e un secret. Da.
Nicio clipă nu m-am gândit
că nu ştii ce se întâmplă.
Toate informaţiile se pot citi uşor pe internet.
Nu ai fost puţin surprinsă când te-ai uitat la soldul tău?
"Pur şi simplu creşte." Nu-ţi pot spune...
M-am gândit doar că mă pricep să fac bani.
Păi, asta, de bine sau de rău, e liniştitor.
Asta nu se poate. Adică, eu nu sunt vreun caz de caritate.
Caritatea începe acasă.
Dumnezeule. Aşa vedeţi voi lucrurile?
Asta sună foarte rău, iar eu vreau ca voi să credeţi
că sunt incredibilă.
Adică, presupun că singura modalitate să fac asta
e să vă plătesc înapoi fiecare bănuţ
si pentru asta să-mi iau o a doua slujbă sau aşa ceva.
Păi, am avea nevoie de o chelneriţă la club.
Am făcut asta în tinereţe.
Am fost foarte bună. Priviţi.
Priviţi cum car această tavă. Priviţi.
O car. Merg mai departe
Ce se întâmplă? Schimb mâinile. Pe sub picior.
În jurul lumii. Uitaţi-vă la asta.
Uită-te la lumina din ochii tăi, Elaine, nu?
Devine auto-actualizată.
Pasiunea asta îmi aminteşte de pasiunea unuia dintre clienţii mei.
A excelat datorită schemei Ponzi,
iar apoi a fost ucisă de soţul ei.
Rabbi Bernard. Da.
Încă e la închisoare.
Ce?
Scuză-mă?
Vroiam doar un sfert.
Nu îmi amintesc să fi vorbit cu tine.
Bine. De ce nu te ducem pe tine
de lângă roata ascuţită motorizată, ce zici, doamnă obosită?
Ce s-a întâmplat cu tine săptămâna asta?
Câteodată când oamenii sunt foarte supăraţi,
înseamnă că sunt pe moarte.
Spun şi eu. I s-a întâmplat mătuşii mele.
Am făcut o greşeală uriaşă ascultându-vă pe voi doi,
insistând să plătesc chirie.
Acum am 2 slujbe şi fac ca Danny Glovering din greu.
Ce-i asta?
Sunt prea bătrână pentru asta...
Am încercat să fiu chelneriţă. Am fost groaznică.
Şi totuşi...
De aceea nu avem parte de lucruri frumoase.
M-au pus la bar.
Hei, Kev, lasă-mă să încerc.
Şi am încercat şi ca prezentatoare.
Şi... Şi acum, vine pe scenă...
l-aţi văzut la... "Tonight show,"
să-l primim cu aplauze pe Barry Berman.
Barry berman. E Barry pe acolo?
Nicio problemă. Am văzut: "Eddie Murphy în delir,"
cam de un milion de ori, aşa că mă descurc.
Lly e acolo.
Asta a spus ea.
Hei, tu...
Ştii ce trebuie să faci?
Să întâlneşti un bătrân bogat şi să te măriţi cu el.
Am încercat.
Ce zici să mai bag un pai în paharul acela?
Eşti gata?
Am nevoie de 2 slujbe dacă doresc să le plătesc înapoi prinţilor mei
şi să plătesc chiria, dar se pare că duc lipsă de abilităţile necesare
pentru munca necalificată.
Păi, faci asta doar de 3 zile.
Sunt sigur că vei găsi ceva...
care să se potrivească cu orarul tău...
Polly?
Provolone!
Ştii, Polly chiar rezistă.
Niciodată nu am văzut-o atât de determinată să fie independentă.
Îmi aminteşti de mine când eram tânăr.
Nu, ea îmi aminteşte de mine când eram eu tânără,
ceea ce îmi aminteşte de mine din ziua de azi,
pentru că nu m-am schimbat chiar deloc.
Touche.
Fumul acela vine cumva de la casa de joacă a lui Natalie?
Hei, un cârnăcior fierbinte?
Îl voi omorî.
Hei. Ce faci?
Încerc doar să fiu ca tine.
De când înseamnă gătitul de cârnaţi într-o casă de joacă a unui copil
că eşti ca mine?
Hei, uite, Elaine mi-a spus
cum obişnuiai tu să dormi la teatru
ca să economiseşti bani pentru visul tău
Şi ai făcut şi nişte chestii de homosexuali,
care, m-ai putea vedea şi pe mine făcându-le..
Trebuie doar să mă stabilesc.
M-a ajutat să dau jos cumpărăturile... Asta nu e o explicaţie.
Uite, îmi subînchiriez apartamentul
ca să salvez bani pentru visul meu.
Trebuie să pleci.
Ce-i aia?
Cuş-cuş-ul meu. Stai o secundă.
Trebuie să-l iau de la căldură.
Nu vreau să-l ard.
Ce motiv ai avea să-i spui despre Chaz?
Nu mă pot abţine dacă poveştile mele
îndeamnă oamenii să facă ceva.
Nu asta a făcut şi Iisus?
Nimeni s-a supărat pe El.
Cum primeşte scrisorile aici?
Hei, Wendy. Scuze, am strănutat în cafea.
Toată lumea de aici te detestă.
Nu eşti bună de nimic.
Încă mai lucrezi aici doar pentru că tatăl tău vitreg e patronul.
Toată lumea de aii mă urăşte pentru motivul acela
sau există un tip care mă se preface că mă urăşte,
dar în realitate îi cam place de mine?
Ştii tu, ca o poveste romantic-comică,
ca cea cu Rachel McAdams?
Te referi la ospătarul acela care te ascultă când urinezi?
Nu cred că ăsta e un lucru pozitiv.
Cum ne descurcăm?
Grozav.
Ea nu e drăguţă.
Nu-ţi face griji pentru ea. Obişnuia să fie un "el".
Da. Ştii ceva, Polly?
Te descurci destul de bine.
Ar trebui să fii chiar mândră de tine,
pentru că eu sunt mândru de tine.
Ai avut un an greu, înţelegi?
Cu divorţul şi faptul că o ai pe Natalie în grija ta.
Acum îţi forţezi limitele şi mai accepţi o a doua slujbă.
Nu e uşor. Curajul tău chiar te-a ajutat,
te-a ridicat în faţa oportunităţii.
Ai avut mult curaj săptămâna asta.
Ar trebui să fii mândră.
Trebuie să mă duc să aduc ketchup-urile repede, aşa că...
E electrică. E electrică.
Mămico.
Salut. Ce-i asta?
Doamne. Nu ştiu ce e asta
sau cum să fac faţă.
Toată lumea mă urăşte.
Nu.
Dar nu pot renunţa,
pentru că am făcut un caz atât de mare cum că pot să mă descurc singură cu banii,
iar acum Max continuă să se uite la mine cu mândrie în ochii lui
şi ar fi mult mai uşor
dacă era, un alcoolic prost, abuziv,
ca majoritatea taţilor vitregi.
Acela a fost tipul cu care m-am întâlnit înaintea lui Max. Scuze.
Sunt groaznică. Nu.
Sunt frântă. Nu am destulă energie pentru Natalie.
Acum nu voi şti niciodată cum Babar iese de la închisoare.
Nu ştiu ce să fac.
Adică, am încercat să rezist cu 2 slujbe
şi să fiu aproape de Natalie
şi nu mă descurc bine la niciuna.
Am fost odată într-o situaţie din care se părea că nu mai am scăpare.
Max şi cu mine am plănuit o excursie grozavă în Italia
şi în ziua excursiei,
am uitat paşapoartele.
Ştiam că Max va fi furios,
aşa că vrei să ştii ce am făcut?
Da.
Am mimat o cădere nervoasă.
Din tonul tău de la început,
chiar credeam că va fi un sfat ajutător la sfârşit.
Bună.
Trebuie să vorbim
despre locul tău aici.
Da?
Ştii tu,
am brânza perfectă pentru acel Gewurztraminer.
Asta e.
Eu...
Am terminat.
Hei, Max.
E în ordine, nu?
Elaine a spus că e.
Julian locuieşte la club, în biroul meu.
Păi, îl vrei din nou la casa de joacă?
Nu îl vreau nicăieri.
Încercam să fac un lucru drăguţ.
Te rog. Acum mă simt blocată.
Şi nu ştiu ce vrei să fac.
Care-i problema?
Nu pot... Nu pot... Nu pot să mai respir.
Bine. Păi... Relaxează-te. Ce se întâmplă?
Nu ştiu ce vrei să fac!
Vreau să te aduni, femeie.
Nu mai pot continua!
Nu mai pot continua... Nu mai pot...
Ce faci?
Am o cădere nervoasă.
Eu am.. o... cădere nervoasă.
Ăsta e un moment jalnic.
Da, da.
Serios, mamă?
Acum îţi baţi joc de căderea mea?
Doamnelor, credeţi că nu ştiu
ce înseamnă o cădere nervoasă?
Când mama ta a uitat paşapoartele noastre pentru Italia,
aceea a fost o cădere adevărată.
Da.
Uite, dacă vroiai să demisionezi,
trebuia doar să-mi spui.
Cum aş fi putut? Ai făcut aluzie tot timpul
la acţiunea mea de a mă pune pe picioare.
Acum am revenit la a fi o nevoiaşă ratată...
Care se pare că nu îşi poate eticheta foarte bine mâncarea.
Acelea sunt chiftelele mele!
Tu ai fi văzut asta?
Polly, dacă nu doreşti să lucrezi la club,
nu lucra club. E-n ordine.
Eşti dezamăgit.
Nu sunt dezamăgit. Scrie pe faţa ta.
Nu sunt dezamăgit. Încă scrie.
Nu sunt dezamăgit. Nu sunt.
E prea târziu. Mesaj recepţionat.
Dar tot voi plăti chirie.
Într-un fel, voi plăti singură. Aşa că...
Nu sunt dezamăgit.
Nu sunt.
- Eşti. - Puţin.
Şi toată lumea simte asta.
Nu poţi fi doar prezenţa ameninţătoare
care îi sperie pe oameni să facă lucruri nevrotice.
Tu trebuie să fii... o lumină
care luminează căile oamenilor spre acţiuni pozitive.
Ce?
Îmi pare rău. Voi nota asta,
deoarece cred că tocmai mi-am găsit începutul cărţii mele.
Fără alergare!
Exista o singură cale prin care puteam să-mi păstrez demnitatea,
iar asta însemna să-mi dau jos toate hainele.
Asta e degradant sau înseamnă că am integritate?
Va fi o poveste amuzantă cândva
sau începutul unei poveşti prevestitoare
care se termină cu mine în timp ce fac "chestii" bărbaţilor pentru droguri?
Voi merge pe ideea poveşti amuzante.
Sfinte Dumnezeule.
Da, nu e rău. Nu e rău.
Bine.
Sunt gata.
Doamne! Ce faci?
Nu ştiu! Ce... Ce faci?
Pictez femeile gol! Ce-i asta? Ce? Sunt goală!
Eu pictez femeile gol! Eu sunt gol! Cine pictează gol?
Eu! Eu pictez gol! Nu ţi-a spus Greg?
Nu, nu, nu mi-a spus, iar acum suntem amândoi goi.
Ştiu!
Mă duc să-mi pun nişte haine!
Cred că e o idee bună!
Asta păţeşti dacă nu îmi respecţi autoritatea.
Răzbunarea ta e să laşi deoparte detaliile importante
despre obiceiurile excentrice ale artiştilor?
Arzi.
Cel puţin poţi să-ţi plăteşti rata pe oo lună.
Da, şi apoi ce?
Simt că nu rezolv cea mai importantă problemă aici...
Ce voi face cu viaţa mea?
Poate că răspunsul nu constă în a găsi o slujbă secundară potrivită,
e găsirea unei slujbe primare.
Eventual. Să nu mă concediezi.
Da. Oricum nu m-ai asculta.
Am fost atât de motivată în facultate
cu toate cauzele mele stupide.
Vroiam doar să mărşăluiesc pe holurile capitoliului
şi să sfătuiesc un parlamentar să nu mai arunce ulei pe pinguini.
Pelicani. Toate. Toate păsările.
Dar oamenii care au slujbele acelea au terminat facultatea.
Eu nu-mi pot permite asta. Abia pot să-mi permit chiria.
Ştiu un tip care a plătit 5,000 de dolari
să se culce cu o femeie frumoasă.
Dă-mi voie să ghicesc... Doar s-a culcat, nu?
Nu, va trebui să te...
Nu stau chiar aşa de prost.
Bine, hai să ne uităm la planul tău, bine?
Locuieşti în casa de joacă a fiicei tale. Da
Şi îţi subînchiriezi apartamentul,
iar asta îţi oferă 250 de dolari pe lună.
Fără cei 25 pe care i-i dau lui Natalie.
Îi dai lui Natalie 25 de dolari?
Prea mult?
Nu sunt un matematician,
dar mi se pare mai plauzibil faptul că
că va veni o apocalipsă reală cu zombi
înainte să apuci să salvezi bani pentru tabăra ta.
Ai dreptate. Prost. Sunt un idiot.
Nu face asta. Uite care-i treaba...
Ai nevoie de un plan de afaceri, o adresă a casei tale
şi o slujbă stabilă.
Şi dacă îmi promiţi că nu vei locui niciodată, dar niciodată
oriunde locuiesc eu... sau lucrez,
te voi ajuta.
Bine. Uite. Bun venit la club.
Şi spune-i lui Elaine că ţi-am luminat calea.
Şi poţi munci. Începe în noaptea asta de aici.
Secţiunea 5.
5. Mulţumesc. Bine.
Max, îţi mulţumesc foarte mult.
Te simţi mai bine acum?
Da.
Tocmai am dublat perioada de timp când îl pot vedea Julian.
Aşa că, mă simt ca un milion de dolari.
Eşti un om mare. Te iubesc. Serios?
Chiria mea...
Pentru luna asta.
Serios?
Pe care aş dori să mi-o daţi înapoi.
Chiar nu înţelegi cum funcţionează banii, nu-i aşa?
Aş vrea să-i folosesc pe ăştia
ca să-mi termin facultatea.
Dar cineva care face asta are nevoie de un sistem de suport
care îi furnizează mâncare, bani şi grijă de copil.
Şi în loc de asta, vă am pe voi.
Şi sunt şi eu foarte norocoasă,
dar voi face ceva într-o zi
care să vă facă foarte mândri de mine
şi pe mine mândră de mine.
Bine? Ştiu că vă cer foarte mult.
Nu. Suntem numai ai tăi. Ştii bine asta.
Păi, ştii tu, suntem pe aproape doar ai tăi.
Facultate de 2 sau de 4 ani? Ne vom gândi noi la proporţie.
Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult.
V-aţi întrebat vreodată cum ar fi
să trăiţi într-o apocalipsă cu zombi...
Păi, nu vă mai întrebaţi.
Aici la Supravieţuirea în faţa zombilor,
tu şi cu familia ta veţi învăţa cum ar fi
să vă luptaţi pentru viaţa voastră cu monştri fără suflet,
pregătiţi să vă distrugă.
E grozav şi pentru petrecerile la birou.
Şi pentru cei mici, avem şi un zombi supravieţuitor junior.
Creieri şi suc la cutie!
Înscrieţi-vă acum, iar noi vom infecta un membru al petrecerii voastre
cu acelaşi virus mortal care a devastat omenirea.
Nu! Bob de la contabilitate a luat virusul! Omorâţi-l!
Uite-i că vin!
Înscrieţi-vă în aventura voastră acum!