Mi-ai mâncat cartofii prăjiţi?
Nu trebuia să-i laşi acolo.
Ce-i asta?
Habar n-am.
Sună la poliţie!
Mai e puţin, Castle. Încă două săptămâni.
Au trecut deja două. Două săptămâni sunt o veşnicie.
Data viitoare când vom merge la schi, nu te mai da mare.
Nu m-am dat mare.
Bine, m-am dat puţin.
Dar îţi jur că pot să-mi ating schiul din săritură cu ochii închişi
şi fără să-mi sparg rotula.
Eu am plecat.
În staţiune nu există semnal, dacă nu te sun de ziua ta,
să ştii că nu este din cauză că am uitat.
Nu voi crede că ai uitat.
Voi crede că ţi-ai făcut alte planuri.
Ia stai puţin. Tu şi Katherine trebuia să sărbătoriţi în Bora Bora.
Da, ai dreptate. Să te distrezi bine în staţiunea ta...
de ziua unicului tău fiu.
Mă duc acolo să mă simt bine, nu să mă simt vinovată.
Îţi aparţine în întregime.
- Ne vedem peste o săptămână. - Pa.
Haide, Castle, nu-ţi mai plânge de milă.
Fac rezervare şi te duc undeva drăguţ de ziua ta.
La fel de drăguţ ca în Bora Bora?
- Katherine, ţi-a sosit maşina. - Perfect.
- Ce maşină? - Avem un caz.
Am rugat băieţii să mă ia, ca să-ţi pot pregăti micul dejun.
Pierd alt caz?! Nu se poate.
- Băieţi, luaţi-mă cu voi. - Nu! După ce te faci bine.
- Castle, ce-ţi face genunchiul? - Nu-i genunchiul cât plictiseala.
- Scriitorilor le place singurătatea. - Dacă aş putea să scriu.
Mă zăpăcesc analgezicele.
Azi noapte am folosit de trei ori într-o propoziţie cuvântul a specula.
Sigur eşti plictisit.
Parcă eşti în filmul "În spatele ferestrei".
Mi l-a adus Alexis în glumă să mă înveselească.
- N-am recurs încă la voyerism. - Şi cât pierzi.
- Ce? Lasă-mă să văd. - Nu...
Era gata să-şi dea prosopul jos.
- Prosopul este jos. - Serios?
Dacă trupul la care vă uitaţi nu-i mort, lăsaţi binoclul.
Castle, am să te sun să văd ce faci.
Şi dacă discutăm cazul la telefon?
Ne prefacem că eu sunt Charlie şi voi sunteţi îngerii mei.
De ce sunt bărbaţii aşa copilăroşi când sunt bolnavi sau răniţi?
Chestie de evoluţie. Bărbaţii care fac femeile să-i îngrijească
au şanse mai mari de supravieţuire.
Zău, Espo? Unde-ai citit asta? În revista "Inventează"?
Salut, Lanie. Despre ce-i vorba?
Îmi pare rău, scumpo. E un caz urât.
Contuzii multiple la cap, fractură la baza craniului.
După tipar, aş zice că a fost lovită în mod repetat cu bâta aceea.
Ştim cine este?
Paznicul care a găsit-o spune că e Clara Dewinter.
Avea 35 de ani, locuia în Queens şi era căsătorită.
Ce căuta în alee la miezul nopţii?
A fost agent fiscal. Lucra în clădirea de aici.
A stat peste program.
Angajaţii scurtează uneori drumul să ajungă în parcare.
- Avem vreun martor? - Nu, dar avem ceva mai bun.
- Ce naiba este asta? - Nu am idee, doamnă.
N-am mai văzut aşa ceva.
- Espo? - Este o cameră cu infraroşu.
Agresorul a avut o cameră cu infraroşu de mare intensitate
care este invizibilă pentru ochi, dar orbeşte camera.
- Sofisticat pentru un infractor obişnuit. - N-a fost o crimă la întâmplare.
A ştiut că există o cameră şi şi-a luat măsuri de precauţie.
A fost o crimă premeditată. Stop. Dă înapoi.
Acolo. E maşina ucigaşului. Tehnicienii să filtreze imaginea
şi poate reuşim să vedem mai bine faţa agresorului.
Volumul de muncă a crescut odată cu concedierile.
Ea stătea peste program de câteva ori pe săptămână,
iar eu luam o tură în plus la magazin.
Când aţi văzut-o ultima dată?
Am luat cina pe la şapte şi ne-am întors la muncă.
Cum vi s-a părut? Era agitată, supărată?
Nu, era bine.
Cu ce anume se ocupa soţia dv. la Fisc?
Era anchetator. Investiga evazionişti.
Probabil că îşi făcuse duşmani.
Da, cam toţi cei pe care i-a audiat.
Cineva cu care a avut necazuri în mod special?
Da, a fost cineva.
Ieşisem să luăm cina acum vreo două săptămâni
şi a apărut unul care a acuzat-o pe Clara că i-a distrus viaţa.
- V-a spus cine a fost? - Alt evazionist pe care îl prinsese.
A zis că nu-i mare lucru, dar am văzut că era zguduită.
- Îmi puteţi spune cum arăta? - 1.80 m, păr închis la culoare.
Întrebaţi la ea la serviciu. A promis că face reclamaţie.
Se pare că astăzi avem parte de cer senin.
Un vânt prielnic ne va duce imediat la destinaţie.
Vom ajunge la 00:30, 00:45.
Bravo, Roşu Cinci, arăţi bine.
Nu, e ceva în neregulă.
Asta nu-i bine.
Evită! Evită! Evită!
Nu!
Supravieţuitori?
Cei mai mulţi dintre agenţi primesc ameninţări.
- E natura muncii noastre. - Dna Dewinter s-a plâns de curând?
- Nu. - Sunteţi sigur?
Trebuie să înţelegeţi. Clara era un specimen rar.
Un agent fiscal căruia îi plăcea munca pe care o făcea.
Ce legătură are cu ameninţările?
Fiecare ameninţare necesită o investigaţie,
lucru care dă dureri de cap şefilor.
Există o regulă nescrisă că agenţii care se plâng
nu sunt bine văzuţi la evaluarea performanţei.
E posibil ca această regulă s-o fi omorât.
Cum nu ţineţi evidenţa ameninţărilor, ne trebuie dosarele ei pe ultimul an.
Trebuie să fie scriitori.
Ar fi bine să fie pentru un copil bolnav.
Să fii tânăr şi... supercalificat pentru slujbă.
Staţi aşa, copii. Mai încet.
Nu vă grăbiţi. Să focalizăm.
Aşa, copii. Distraţi-vă.
Cineva a venit acasă mai devreme.
Serios? Chiar îl săruţi?
Data viitoare te gândeşti mai bine dacă să fii infidelă.
Cineva are de dat o "esplicaţie".
Salut, băieţi. Tehnicienii nu ne-au dat o imagine mai bună a feţei agresorului.
Dar speră să aibă identificarea maşinii până dimineaţă.
- Aici cum merge? - Colegii Clarei nu-şi amintesc
ca ea să fi pomenit de o ameninţare clară.
Dar dacă cercetăm oameni a căror viaţă a fost distrusă, nu ne lipsesc suspecţii.
Sunt case reintrate în posesie,
conturi confiscate, afaceri închise, totul în doar două luni.
Să alcătuim o listă, să scoatem poze, poate recunoaşte soţul pe cineva.
Bine.
- Salut, Castle. - Unde eşti?
- La serviciu. De ce? - Ai spus că vii cu cina.
Da, o iau în drum spre casă.
- Şi când pleci? - Curând.
- Când e curând? - În vreo jumătate de oră.
Bine!
Gura.
Da, te-a mirosit.
Iată că vine...
marea şi inevitabila despărţire.
Nu, nu, nu. Nu lua cuţitul!
Nu...
Nu!
- Castle, nu ajung mai repede dacă... - Nu asta. Beckett, ascultă-mă.
Cred că am asistat la o crimă.
CASTLE Sezonul 5 Episodul 19
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to YYeTs.com and addic7ed.com
De ce nu-l arestează?
Ştiu ce am văzut.
A luat un cuţit şi s-a dus după ea în dormitor.
Am căutat în dormitor. Nu era sânge, nici cadavru, jur.
Te-ai uitat sub pat? În dulap?
Castle, omul era calm şi foarte cooperant.
- Ne-a lăsat să ne uităm fără mandat. - A ascuns cadavrul.
- Dacă era calm, poate e psihopat. - Ce-a zis de fată?
A recunoscut că s-au certat, s-au despărţit şi ea a plecat.
- Nu-i posibil. Aş fi văzut-o. - Te-ai uitat tot timpul?
Păi nu chiar. A trebuit să...
Deci putea să plece fără s-o vezi?
- E posibil, dar... - El a sunat-o.
Mi-a dat telefonul şi am vorbit cu ea.
Ea a confirmat povestea lui. Se ducea la mama ei în Philadelphia.
Bine, mulţumesc, băieţi.
Nu sunt nebun.
Nu, dar ai o imaginaţie vie şi stai închis în casă de două săptămâni.
Şi de ce te uitai pe geam?
- Eram... - Plictisit?
Şi ai văzut ce-ai vrut să vezi?
Când ţi-ai luat analgezicele?
- Nu am avut halucinaţii. - Zău, Castle.
Stai aici cu piciorul rupt, cu binoclu
şi vizavi rulează scenariul filmului În spatele ferestrei.
Ce şanse ar fi?
Uriaşe.
Pregătesc ceva de mâncare şi te duc în pat.
Chiar aşa?
- Pot să-ţi explic. - Nu-mi explica.
Tot timpul s-a învârtit prin apartament
şi se tot uita spre dormitor.
Apoi s-a culcat pe canapea.
De ce ar dormi pe canapea când are un pat foarte bun?
- Tu de ce dormi? - Îţi spun eu de ce.
Are un cadavru acolo. Ryan şi Esposito nu l-au găsit fiindcă l-a ascuns.
Eşti conştient de ceea ce faci? Te obsedează asta
pentru că nu ai altceva care să te obsedeze.
Vino cu mine la secţie şi te concentrezi
pe un caz real, în loc să-ţi pierzi timpul cu unul imaginar.
Mă gândeam să scriu ceva astăzi.
Bine, atâta vreme cât scris nu înseamnă
să priveşti pe geam şi să arunci priviri galeşe la vecini.
Nu! Ar fi imoral şi indiscret.
Parcă n-ai mai făcut-o până acum.
- Salut. - Salut. Ce face Jimmy Stewart?
A stat treaz jumătate de noapte aşteptând ca vecinul să mute corpul.
Tehnicienii au aflat ceva despre maşina ucigaşului?
Da. Este un Mercedes CLS 550, deschis la culoare.
Am chemat persoanele anchetate de Clara,
poate l-a trecut cineva la returnare de taxe.
Am vorbit cu paza de la biroul Clarei. Acum câteva săptămâni
individul ăsta a încercat să treacă de paznici.
Au încercat să-l reţină, dar el s-a eliberat.
- Şi a plecat din parcare într-un... - CLS 550.
Seamănă cu cel despre care a povestit Gavin.
Da. Am căutat fotografia în dosarele Clarei
şi l-am găsit pe el. Dan Renner.
Este un activist anti guvern pro libertate, care a făcut avere
cu un lanţ de curăţătorii în Brooklyn, uitând să plătească impozit zece ani.
Din cauza auditului Clarei va fi acuzat penal şi soţia a băgat divorţ.
- Pare un om cu un scop. - Sau cu o bâtă. Săltaţi-l.
Ai cumpărat frânghie şi prelată.
De ce ai nevoie de prelată?
E sânge. Cureţi...
Spală...
Mi-au luat casa, căsnicia, mă aştepta închisoarea.
Fireşte că am vrut să schimb câteva cuvinte cu dra Dewinter
despre ţara celor liberi. Asta nu înseamnă că am omorât-o.
Ştiţi ce este aici? Un CLS 550, exact ca cel pe care îl conduceţi...
- Fugind de la locul crimei. - Ca cel pe care l-am condus.
Maşina mea a fost confiscată de agenţii federali acum 14 zile.
Verificaţi. Având în vedere ce urma să facă pentru mine dna Dewinter,
sunt ultima persoană care i-ar fi dorit moartea.
- Urma să facă ceva pentru dv.? - Da.
A venit la mine acum o săptămână cerând o favoare. Dacă o ajutam,
ar fi făcut acuzaţiile să dispară.
Ce favoare v-ar fi putut cere?
Deoarece mă pricep să ascund bani, la nume false, identităţi...
- A cerut s-o ajut să dispară. - Voia să dispară?
Dacă îi dădeam o identitate nouă, mă ajuta să-mi recapăt viaţa.
- De ce îşi dorea altă identitate? - Nu mi-a spus.
Dar acum ea e moartă şi eu sunt terminat.
Dle Runner, unde eraţi acum două nopţi la ora 1:38?
- Acasă la sora mea. - Beckett, a sunat Castle.
- Zice că-i urgenţă. - Asta nu-i urgenţă!
L-am prins asupra faptului. Avea mâinile roşii.
- Şi trebuie să fie sânge? - Ce altceva putea să fie?
Vopsea roşie, suc de roşii, sfeclă, prăjituri cu cremă de fragi.
A cumpărat o prelată şi frânghie.
Le-a dus în dormitor, unde pun pariu că acum
o taie în bucăţi pentru transport.
Fă rost de mandat. Cercetează casa înainte să dispară toate dovezile.
Esposito a vorbit cu fata. Ştim că e în viaţă.
De unde ştiţi că e aceeaşi fată? Poate a plătit pe cineva pentru alibi.
Sau poate că se întâmplă cu totul altceva aici.
Ştiu că te simţi singur şi ţi-e dor de mine. Şi mie mi-e dor de tine.
Dar nu trebuie să mai inventezi ceva ca să mă faci să vin aici.
Crezi că ăsta e un plan ca să te aduc aici?
- N-am vrut să fie aşa... - Ştiu ce-ai vrut să spui.
Şi ştiu ce am văzut.
Bine. Trebuie să mă întorc la secţie.
Nu mă crezi chiar deloc.
- Mă întorc mai târziu. - Lasă. Nu-ţi face griji.
Mă descurc.
Care a fost urgenţa?
Voia să iau mandat pentru apartamentul de vizavi.
Se pare că ia totul foarte în serios.
- Ar trebui să ne facem griji? - Sper să nu facă vreo prostie.
Cum stăm cu Dan Renner?
Alibiul lui e bun şi a spus adevărul despre maşină.
Poate că spune adevărul şi despre Clara.
Să căutăm mai adânc în viaţa ei, poate găsim ceva.
Mulţumesc.
Scapă de cadavru.
Beckett va fi nevoită să mă creadă.
Bun...
Unde-i... aşa. Uite-aşa.
Nu. Nu. Nu!
Dacă ai crezut că scapă de cadavru, de ce n-ai chemat-o pe Beckett?
Ea crede că totul e în mintea mea.
Un produs secundar al imaginaţiei şi al analgezicelor.
Ca atunci când erai sigur că profesorul meu e ucigaş în serie.
Arăta exact ca tipul de la "Cel mai căutat din America".
Te-ai întrebat dacă nu există o explicaţie nevinovată pentru tot?
Care-ar fi explicaţia nevinovată pentru rulatul unui covor
şi scosul lui din casă la trei dimineaţa?
Da. Asta-i cam ciudat.
Şi s-a întors abia dimineaţă, după 4:30.
- Unde s-a dus? - Nu ştiu, dar acum e treaz.
Ce face?
- Păi... - Ce-i? Ce vezi?
- Se dezbracă. - Ce? Dă-mi binoclul.
E drăguţ.
Gata.
Pe bune?
- N-ar trebui să priveşti. - Nici tu.
E înfiorător.
Dacă te uiţi la telefon, nu va începe să sune.
- Am învăţat asta în liceu. - Poate ar fi bine să mă duc acolo.
- Mâine e ziua lui. - Crede-mă, sună el când e pregătit.
- Şi nu vrei să ratezi asta. - Am citit toate dosarele Clarei.
Chiar ascundea ceva.
Peste jumătate de milion de dolari într-un cont secret.
A folosit toate trucurile legale. Nici chiar soţul ei n-a ştiut de ei.
Ea câştiga 75 de mii pe an. Cum a pus mâna pe 500 de mii?
La început am crezut că jecmăneşte persoanele anchetate.
Dar apoi am dat de urma depozitelor.
Toate vin din afaceri în asociere sau deţinute de Tommy Valentino.
Tommy "Rechinul" Valentino?
De ce ia bani un agent al Fiscului de la un şef al mafiei?
Nu ştiu, dar şi-a dorit să dispară, apoi e găsită într-o alee.
Începe să prindă contur.
Au trecut două ore. Ce face acolo?
Scapă de dovezi. Pete de sânge, urme de ADN.
În curând nu va mai rămâne nimic.
Iată-l că vine. Vine.
- Ce-are în saci? - A scos cadavrul în covor.
Poate sunt haine, lenjerie.
Asta-i poşeta ei.
Dacă se despărţeau, ea nu pleca fără poşetă.
N-a ieşit din apartament, cel puţin n-a ieşit vie.
- Acum îi distruge identitatea. - Trebuie s-o chemăm pe Beckett.
Şi ce să-i spunem?
Că am văzut un bărbat punându-şi mănuşi şi mască?
Poate curăţă baia. Nu.
Dacă vreau s-o conving pe Beckett că nu sunt nebun,
am nevoie de dovezi, ceva concret.
Tată, nu poţi intra în casă la el.
Dovezile sunt în aparatul de tocat hârtie. Aflăm cine-i victima.
- Dovedim că a dispărut. - Şi dacă te prinde?
N-o să mă prindă dacă mă ajuţi tu.
Când pleacă el, eu mă strecor acolo.
Tu stai de pază, ai grijă să nu se întoarcă.
Eu intru, iau ce găsesc în tocător şi ies.
- Cel mult două minute. - În cârje?
Medicul zice să fac exerciţii.
Mă duc eu. Sunt mai mică, mai rapidă, mai tânără.
Nu. Dacă te prind, o să ai cazier şi nu mai ajungi preşedinte.
- Tată... - A comis o crimă şi va scăpa.
Ai un plan mai bun?
Există o listă lungă de acuzaţii împotriva dumitale, dle Valentino.
Agresiune, înşelătorie, crimă de gradul întâi.
Şi totuşi n-ai fost condamnat.
- Sunt foarte norocos. - Cred că ţi se termină norocul.
Am dovezi care te leagă de plăţi făcute victimei.
- Clara Dewinter. - Clientul meu n-are nimic de spus.
- Cineva a omorât-o pe Clara? - Uite că are ceva de spus.
- Recunoşti că o cunoşteai? - Da! Dar n-am omorât-o.
Era consultantul meu.
Ai plătit un agent fiscal cu 500 de mii de dolari să-ţi dea sfaturi?
Fii sigură. Nu mă las eu prins ca Al Capone.
Dacă a fost un acord legal, de ce s-a chinuit Clara să ascundă banii?
I-a ascuns de soţul ei. De asta a acceptat să lucreze pentru mine.
Îi era frică de el. Avea nevoie de bani ca să fugă.
Alibiul lui Tommy Rechinul e bun.
A fost cu nişte asociaţi la un club proprietate personală.
- Poate a trimis un băiat de-al lui. - Nu vorbea cu mine dacă ar fi ucis-o.
Ascundea bani, plănuia să dispară... E cu totul altceva.
- Ce ai aflat despre soţ? - Nu prea multe.
E manager la un supermarket din Queens, fără antecedente, căsătorit de şapte ani.
Şi a făcut o poliţă de asigurare de viaţă de un milion pentru soţie.
Nu-i deloc suspect. S-o fi ucis el şi aruncă pe Renner?
După ce s-a întâmplat la restaurant, ar fi fost uşor.
Nu trebuia decât să închirieze maşina şi să-şi ţină faţa ascunsă.
Şi să se asigure că maşina a fost văzută.
Săltaţi-l.
Liber. Terminat.
Nu, tată. Ia lucrurile şi ieşi. Terminat.
Durează doar un minut. Terminat.
Înălbitor şi vopsea. Ce încerci să acoperi?
Pete de sânge?
Asta este! Aici a omorât-o.
De accea n-a văzut Ryan niciun pic de sânge.
Totul era aici!
Tată, se întoarce.
Ieşi de acolo. Ieşi imediat!
Tată?
Tată.
Da.
Intră. Tată, vine!
Nu m-am ocupat deocamdată, dar nu pot să-l las acolo la nesfârşit.
Nu, nu!
Nu. Mă gândeam la barca lui Jimmy.
În timp ce e la serviciu. N-are de unde să afle.
Credeţi că eu am făcut asta?
Credeţi că aş fi putut să fac rău soţiei mele?
- V-am spus că eram fericiţi. - Sora ei susţine contrariul.
Clara era îngrozită de dv.
Sora ei? Femeia aia nu m-a plăcut niciodată.
Atunci de ce a ascuns Clara banii şi plănuia să fugă?
Eu de unde să ştiu?
Aţi scos o poliţă de asigurare considerabilă acum trei luni.
De ce?
Vreau să vină avocatul meu.
Supermarketul confirmă că a fost acolo în noaptea crimei.
A venit la 10:00, a plecat la 3:00. Nu poate fi el.
Du-te la magazin şi vorbeşte cu cei care au fost acolo.
Cercetează-i situaţia financiară şi apelurile.
Dacă a angajat pe cineva, trebuie să aflăm pe cine.
Beckett la telefon. Stai. Ce-ai făcut?
Şi tu l-ai ajutat?
Nu-i vorba despre ce-am făcut noi.
Ci despre ce-a făcut el. Şi fii atentă.
N-am reuşit să asamblez cardurile de credit,
dar am găsit asta în sac.
O factură de la un spaţiu de depozitare. Şi?
Nu orice spaţiu. E deschis 24 de ore din 24.
- Uită-te la ce oră l-a închiriat. - La 3:43.
Azi noapte la ora trei l-am văzut târând un covor afară din apartament.
- Ştii ce încape într-un covor? - Un cadavru.
Acolo o ţine până se lămureşte ce să facă.
Sau poate covorul e al iubitei, care i-a cerut să-l depoziteze
până când poate să-l ia.
Atunci explică-mi ce-a făcut cu înălbitorul şi cu vopseaua.
Si l-am auzit spunând "nu-l pot ţine acolo la nesfârşit."
Tată, priveşte. Vine cineva.
El este. Bărbatul cu care ea a avut o aventură.
O caută. Vrea să ştie unde este.
Dacă pleci acum, îl prinzi.
Poţi să-l întrebi unde este. Dacă într-adevăr e la mama ei,
n-ar trebui să ştie în primul rând bărbatul cu care a avut aventura?
Scuzaţi-mă.
Poliţia. Aveţi un minut?
Se numeşte Brent Lansky.
El şi Emily fac un curs împreună la Pace.
Îi trimite mesaje de două zile, dar n-a primit niciun răspuns.
- Ce-i cu părinţii ei? - I-a găsit Ryan.
- Nici ei nu ştiu nimic de ea. - Deci nu sunt năucit de medicamente?
Ştiu că pare suspect, dar fără cadavru sau reclamaţie că a dispărut
nu am ce să fac.
În timp ce aştepţi ceva concret, el scapă de mare parte din dovezi.
Din fericire eu ştiu ce-a făcut cu...
Mulţumesc. Cu cadavrul. E în depozit.
Vorbeşti de o percheziţie ilegală.
Când o faci tu e percheziţie ilegală. Când o fac eu e doar ilegal.
Castle, e o idee foarte proastă.
Nu, este o idee genială. Sparg lacătul, găsesc cadavrul,
apoi sun la recepţie şi le spun că lacătul a fost spart.
Ei vin să vadă,
găsesc cadavrul, cheamă poliţia şi tu ai un motiv întemeiat.
Dacă tu stai în coridor, nu încalci drepturile nimănui.
Iată.
La asta nu m-am gândit. Vrei tu să...
- Bine. Dar eu n-am fost aici. - Derulează-l.
Unde-i cadavrul?
E în saci.
Dumnezeule, ea este!
Castle, e o perucă.
Şi aici sunt haine. Putem pleca înainte să vină cineva şi să...
ne vadă?
Percheziţie ilegală, intrare prin efracţie?
Ai noroc că nu-ţi iau insigna. Şi tu? Ce naiba credeai că faci?
Toate dovezile, covorul, boxa...
Dovezi? Tocmai am vorbit cu presupusul criminal, dle Castle.
A închiriat boxa la cererea fostei lui iubite.
I-a mutat toate lucrurile acolo, inclusiv covorul.
De unde ştiţi că spune adevărul? Nimeni nu ştie nimic de ea.
Noi am luat legătura cu ea. E bine.
Cum rămâne cu înălbitorul şi vopseaua?
A descoperit mucegai în casă şi s-a ocupat de el.
Altceva?
- Doar... - Dle, Castle vrea...
Să facă secţia de râs şi pe mine?
Dle Castle, vecinul tău a zis că dacă-l mai deranjezi în vreun fel,
va depune plângere.
Şi eu voi fi foarte fericită să te arestez cu mâna mea.
Auzi, Castle, e greu să-ţi păstrezi echilibrul în cârje
când ai fundul făcut arşice?
Te aştept în maşină.
Bufonilor, aţi găsit ceva despre soţ?
Nu era nimic neobişnuit în situaţia financiară sau apeluri.
Am vorbit cu vânzătorii. Ziceau că a fost acolo toată noaptea.
- Dar au zis şi că s-a purtat ciudat. - În ce sens?
De obicei se duce în biroul lui la tura de noapte.
Dar în acea noapte a stat tot timpul în magazin.
A vrut să fie văzut fiindcă îi trebuia alibi.
- Tipul ăla e implicat. - Bună teorie, o singură problemă.
- Nu avem dovezi. - Încă.
Nu spun deseori acest lucru, dar... îmi pare rău.
Regret că te-am băgat în necazuri, regret că mi-am pierdut minţile.
Nu face nimic, Castle. Imaginaţia ta hiperactivă
a adus mulţi oameni în faţa justiţiei.
E unul dintre lucrurile pe care le iubesc la tine.
Vai şi... vai de mine!
La mulţi ani mie.
Dacă ăsta-i cadoul meu, abia aştept să-l deschid.
Mai târziu. Acum hai să uităm de crimă,
mergem la cină, te sărbătorim, revenim şi mai sărbătorim un pic.
- E perfect. - Maşina vine în 15 minute.
Vrei ceva de băut din frigider?
- Frigiderul! - Ce-i cu el?
- Şi-a luat un suc din bufet. - Şi?
De ce l-a luat din bufet? De ce nu l-a luat din frigider?
De ce nu şi-a luat gheaţă?
- Nu se poate... - E în congelator!
Tăvile de plastic din debara erau sertarele de la congelator.
Nu ştiu cu cine a vorbit Gates la telefon, dar n-a fost Emily.
- Emily e în congelator. - Nu e în casă. Nu e în congelator.
- Nu există niciun cadavru! - Ba da, există.
- Tocmai te-ai scuzat. - Anulez scuzele. Le retrag.
- E în congelator. - Hai să mergem jos
şi să aşteptăm să vină maşina.
Nu plec nicăieri până nu văd ce-i în congelator.
Ce?! Stai aici şi aştepţi să deschidă el congelatorul?
- Dacă este necesar. - Foarte bine.
- Unde te duci? - Am făcut planuri pentru tine,
m-am aranjat pentru tine şi nu te las să distrugi această seară.
- Şi ce vrei să faci? - Să mă duc acolo,
să deschid drăcia aia de frigider, după care noi doi mergem la cină
şi nu mai discutăm niciodată despre asta.
- Nu te duce, e prea periculos. - Nu la fel ca mine dacă-mi strici planul.
- Şi dacă el nu te lasă să intri? - Uită-te la mine. O să mă lase.
- Nu te lasă dacă e un cadavru acolo. - Nu-i niciun cadavru acolo!
Nu, Beckett.
Nu.
Beckett! Nu!
Nu!
- Unde este? - La etaj! În apartament!
Aşteptaţi-mă!
- Poliţia! Deschide! - Deschide imediat!
- Sparge uşa! Sparge-o! - Beckett!
Beckett, eşti aici?!
Unde eşti, Beckett?
Surpriză!
La mulţi ani!
Totul a fost fals?
N-a fost nimic adevărat. Voi...
M-ai lăsat să cred că sunt nebun?
M-ai lăsat să cred că vei muri?!
Dar, Castle, ai fost aşa de plictisit în ultimele două săptămâni,
închis în casă şi fără niciun caz de rezolvat.
Am văzut că apartamentul e de închiriat şi m-am gândit că...
- Richard... - Nu!
Nu. Este...
fără niciun dubiu...
cel mai frumos cadou de aniversare din viaţa mea!
- Cum ai reuşit? - Am avut multe ajutoare.
Da, aşa este.
- Aţi participat toţi? - Da. Michael, Brent, Emily.
Elevii mei străluciţi. Bineînţeles, eu am fost regizoarea.
- Şi băieţii? - Da, au fost minunaţi.
- Dar nu trebuia să spargeţi uşa. - Am vrut să fie convingător.
- Şi tu, Alexis? - De aceea ţi-am adus binoclul.
- Chiar şi căpitanul Gates? - Da, a înşfăcat şansa
- ...de a te săpuni bine. - Unde este căpitanul Gates?
- N-a putut să vină. - Bine.
- M-ai dat pe spate. - Mi-am zis că partea cea mai grea
este să te păcălesc şi să rămân serioasă.
Primeşti Oscarul pentru cea mai bună crimă simulată.
Nu-mi vine să cred că totul a fost înscenat.
- Înscenat? - Ce este?
Cred că am rezolvat cazul.
Înseamnă că trebuie să fugi să arestezi pe cineva?
Nu. În acest moment am alte planuri.
La mulţi ani.
Îmi pare rău că a trebuit să te aduc din nou aici,
dar cred că tu deţii secretul rezolvării acestui caz.
Nu-i nimic, dar v-am spus tot ce ştiu.
Că ai văzut cum s-a comis crima şi ai sunat la poliţie.
Aşa este.
Am văzut filmul de zeci de ori
încercând să găsesc un indiciu despre ucigaş.
Pe urmă mi-am dat seama că nu priveam unde trebuie.
- Vezi asta? - Ce să văd?
E cam greu de văzut.
Punctul de aici.
E graffiti care apare pe zid ca prin minune.
Îi dau drumul din nou ca să vezi.
Cum este posibil?
- Nu ştiu. - Singurul mod posibil
este ca cineva să modifice filmarea şi să înlocuiască imaginea live
cu o alta înregistrată înainte de a se face desenul pe zid.
- Imposibil. Doar cineva... - Cu acces la sistemul de supraveghere.
Şi tu ai. Şi dacă asta este o imagine preînregistrată,
înseamnă că atacul a fost fals.
Iar femeia care este bătută şi aruncată în tomberon
nu este adevărata doamnă Dewinter. Observi că ea nu-şi arată faţa?
De parcă cineva se dă drept ea, cineva cu aceeaşi statură.
- Cineva ca tine. - Nu sunt eu.
Cred că dna Dewinter a fost ucisă în altă parte în cursul serii
şi ucigaşul a pus cadavrul în tomberon ca să fie găsit
atunci când tu şi colegii tăi priveaţi filmarea falsă.
Filmarea este alibiul perfect pentru crimă.
Nici măcar n-o cunosc pe dna Dewinter.
Nu, dar îl cunoşti pe soţul ei.
Conform dosarului tău de la personal, ai lucrat ca paznic de noapte
la un supermarket din Queens acum un an.
- În acelaşi magazin ca dl Dewinter. - E doar o coincidenţă.
Tot coincidenţă e şi faptul că ai închiriat un CLS 550 acum o săptămână?
- N-am omorât-o eu. - Ştiu că n-ai omorât-o tu.
Vreau să-mi spui cine a omorât-o.
S-au cunoscut cu un an în urmă pe tura de noapte şi au avut o relaţie.
Gavin şi-a dat seama că trebuie să scape de nevastă.
Şi în loc de un divorţ supărător, au hotărât să facă omor.
Halal căsnicie. De aceea voia Clara să dispară.
- Da, dar n-a fost destul de rapidă. - Şi unde s-a petrecut crima?
În garajul familiei Dewinter. După cină a omorât-o în bătaie
cu bâta pe care a lăsat-o în alee şi apoi a schimbat-o în hainele
pe care le poartă Rigas în filmare. Şi înainte s-o pună în tomberon,
Rigas a schimbat filmările.
- Crima perfectă. - Da.
Aproape.
Mă bucur că te-am ajutat la caz, chiar dacă a fost din întâmplare.
Câte cazuri de crimă crezi că am rezolvat de când ne cunoaştem?
Nu ştiu. În jur de o sută.
O sută?
Pentru încă o sută.
Ceea ce ai făcut pentru mine...
n-a mai făcut-o nimeni până acum.
A fost... colosal!
Dar ştii că acum va trebui să fim chit?
Zău? Şi crezi că poţi să fii la înălţime?
Aşteaptă şi-ai să vezi.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to YYeTs.com and addic7ed.com