Cursa
Cu 27 de ani în urmă.
Dumnezeule. Spune-mi că vezi asta.
Da, văd.
Trăieşte. Trăieşte.
Aproape am ajuns, iubito. Aproape am ajuns.
Comentarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea: alin022 & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
42 de maşini au plecat din Key West.
Supraveghetorii au raportat că echipele sunt încă în Jupiter.
Telefonul va suna în 37 de minute.
Raportul de la sol indică un trafic scăzut şi puţine patrule de poliţie pe autostradă.
Doamna Patrakas a ajuns ultima.
I-a fost dat pachetul.
E o zi foarte bună pentru condus, domnule.
Chiar acum, toate sistemele sunt gate de start.
Mulţumesc.
E un bebeluş drăguţ, nu-i aşa?
Mulţumesc.
Îl cheamă Sammy.
Adorabil.
Dragă, te deranjează dacă îţi dau un mic sfat?
Practic, dacă aş fi în sud, aş acoperi aia dacă aş fi în locul tău.
Unii s-ar putea să nu înţeleagă.
Îmi cer scuze.
Nu spun să omorâm pe cineva.
Atunci ce vrei să spui?
Mă gândeam la câteva pneuri dezumflate, câteva rezervoare sparte şi...
Câteva conducte de frână tăiate... o să fie mai puţini concurenţi puternici.
Nu ştiu ce să zic.
De obicei când născoceşti asemenea tactici, se pot întoarce împotriva ta.
De aceea trebuie să lovim noi primele.
Şi să lovim puternic.
- Ce-i? - Am adus mâncare.
N-a sunat telefonul pentru cursă până acum?
- Nu. - Te simţi bine?
Ce? Da, sunt bine.
Ai dormit?
Nu. E prea zgomotos locul ăsta.
Pereţii sunt prea subţiri.
Ţipetele te-au ţinut şi pe tine trează?
Tully, trebuie să te odihneşti.
Imediat cum sună telefonul ăla, pornim iar la drum.
Desigur. Bine.
Stick-ul de memorie. Vrei să mi-l dai?
Am acces la un calculator. Ar trebui să încerc să-l decriptez.
Da... Nu, cred că-l voi mai ţine o vreme.
Cred că-l voi preda poliţiei.
Ce?
Dacă faci asta, îţi vor omorî soţia.
Corect. În regulă. E o idee proastă.
Să mai încercăm asta o dată.
Dacă îţi mai umplu aia înc-odată, cred c-o să pluteşti de-aici.
Da, probabil am băut destulă.
Ceea ce-ţi trebuie, e o ceaşcă de curaj.
Poftim? Cine eşti?
Cineva care a venit să-ţi spună că e mult prea devreme în joc
ca tu să începi să devii şovăielnică.
Nu vreau să devin şovăielnică. Doar că...
Ceea ce-mi cer ei să fac...
Nu există o altă cale?
Nu am mai folosit o armă până acum.
Nici măcar nu ştiu dacă pot.
Pare...
greşit din punct de vedere moral.
E imoral ca o leoaică să-şi apere puiul?
Tot ce vei face, orice ai face...
Totul e pentru bebeluşul ăla.
Aminteşte-ţi asta.
Nici măcar nu o cunosc pe fata asta.
Nu mi-a făcut niciodată nimic.
Păi, îţi face ceva acum, dragă.
Te învinge.
Dacă va mai fi în maşina aia la următorul punct de control,
tu vei fi cea eliminată.
Să ai o zi excelentă.
Haide, trezeşte-te.
Nu am terminat încă.
Dacă eu nu pot să dorm, nici tu nu ar trebui să dormi.
- Ai dormit? - Nu.
N-am mai dormit de când am plecat din Nebraska.
Şi nu voi dormi până nu te găsesc.
Unde e soţia mea?
Nu ştiu.
Nu o vei găsi niciodată. Nu aşa. Nici chiar dacă ea e la ei.
Cum adică "dacă"? Şi cine sunt "ei"?
Oameni pe care nu vrei să-i întâlneşti.
Oameni pe care nu-i vei întâlni niciodată.
Răspuns greşit. Tu mă vei duce la ei.
Îţi vrei soţia înapoi?
E simplu, câştigă cursa.
Nu există altă cale.
Iar ai răspuns greşit.
Alex, nu-l ucide.
Dacă te-a văzut cineva că te-ai întors aseară la benzinărie şi că l-ai adus aici?
Nu m-a văzut nimeni.
Dacă îl omori pe el, s-ar putea ca ei să mă omoare pe mine.
Era ea, nu?
Partenera ta?
Când te-ai dus la uşă, i-am recunoscut vocea.
De ce nu o întrebi pe ea unde e soţia ta?
Ce vrei să spui?
Cât de multe ştii despre ea?
În afară de faptul că tu eşti cea mai bună şansă a ei
către cele 32 de milioane.
Vrei să spui că e implicată în asta?
Spun că nu e implicată în cursă. Asta e sigur.
Minţi.
Mai ai stick-ul de memorie pe care l-a luat de la mine? Verifică-l.
A spus că e criptat.
A spus asta? Ce altceva a mai spus?
Că linia de sosire e pe el.
Frumos.
Foarte bine. Ţi-a oferit un motiv bun s-o ţii în preajmă.
Pentru că te joacă pe degete, amice.
Aşa cum a făcut şi cu mine în Key West.
Dacă are legătură cu dispariţie soţiei tele,
cine ştie?
Dar dacă crezi că vrea s-o găseşti la linia de sosire,
înseamnă că eşti un prost.
M-am răzgândit. Vei dormi acum.
Să nu mă înţelegi greşit pentru că încerc să descopăr
ce-i cu această nouă aventură spontană a tatălui John Trimble.
Dar tată, ne permitem măcar să stăm în locul ăsta?
Gândeşte-te că e o investiţie, dovlecel.
Cu cât suntem mai odihniţi, cu atât va fi mai bine în etapa următoare.
În regulă. Aş putea să cred asta.
Şi trăieşti doar o singură dată, nu?
Desigur.
Unii oameni pot transforma necazurile într-o oportunitate.
Nu sunt unul dintre acei oameni.
Îmi pare rău. Aş fi vrut să am veşti mai bune pentru tine.
Şi eu.
Deci...
Cât mai am de trăit?
Un an, poate chiar mai puţin.
Ar fi trebuit să studiez medicina.
Tatăl meu a vrut ca eu să studiez medicina.
Eu am ales astrofizica.
Aveam visul ăsta că într-o zi...
voi ajunge acolo...
Presupun că nu m-am simţit niciodată în apele mele în această lume.
Dar, acum...
Nu sunt pregătit s-o părăsesc.
Tată, am întrebat dacă eşti gata de plecare. E timpul.
"Kennedy a fost ucis în '73". Şi e şi o numărătoare inversă.
Să ducem bagajul la maşină. Eu voi strânge cortul.
Şi vom descoperi ce e cu asta pe drum.
În regulă.
Tot mai cred că e puţin probabil să fie o întrebare din istorie.
Care Kennedy? Cel care a fost preşedinte?
Nu, J.F. Kennedy a fost ucis în 1963, dragă.
Ce se întâmplă?
O cursă ilegală de maşini de-a lungul ţării, înţelegi?
- A sunat telefonul. - Acum două minute.
Aveţi un mesaj nou.
Salut Rob, sunt Bakka.
Nu ştiu ce faci tu acolo, dar trebuie să te întorci urgent la bază.
Comandantul întreabă într-una unde naiba eşti.
Se zvoneşte că unitatea va fi trimisă iar la Bagdad.
Mesaj şters.
Vezi dacă înţelegi ceva din asta.
Te simţi bine?
Da, excelent.
Poţi face asta. Încearcă. Te ajut şi eu.
Nu-mi vine să cred că ştii ce e şi nu vrei să-mi spui.
Nu pot să strâng cortul cu tine înăuntru.
Vin.
Uite, nu te iubeşte nimeni, în afară de mine.
Întotdeauna va fi un puzzle de doi bani?
De ce nu ne spun direct unde să mergem. Să terminăm mai repede cu asta.
Ai uitat că suntem contra timp?
Ai văzut numerele alea?
E un timp folosit în armată. E numărătoarea inversă la ceva.
Dă-mi mobilul meu.
De ce? Adică, la ce-ţi trebuie?
Pentru ce? O să-l sun pe tipul care ne poate ajuta cu asta.
Nu vei avea probleme din cauza asta?
Nici măcar nu e la forţele terestre. E la aviaţia militară.
Nu va şti nimeni.
- Haide, dă-mi telefonul. - Bine.
Nu vreau să ai probleme.
Mulţumesc.
Unde mergem?
Nu putem conduce aşa, fără direcţie la nesfârşit.
Poate că ar trebui să ne oprim pe autostradă...
Nu, e o idee proastă.
Să facem asta în timp ce ne deplasăm.
Suntem într-o cursă.
Cu ce ne va ajuta faptul că ne vom opri?
Ai auzit vreodată povestea cu broasca ţestoasă şi cu iepurele?
E mai bine să fii isteţ decât rapid.
De fapt, iepurele s-a oprit ca să tragă un pui de somn
şi de aceea nu a câştigat.
Şi dacă trebuie să mergem în direcţia opusă?
E o cursă de-a lungul ţării,
deci trebuie să mergi spre nord pentru a ieşi din Florida.
În nord e restul ţării.
Deci nu puteam s-o traversăm până nu ajungem acolo.
E nebună.
Iepure pe naiba.
Sunt Wendy Patrakas.
Doamnă Patrakas, nu ar trebui să sunaţi aici.
Ştiu...
Dar, sun de pe telefonul pe care mi l-ai dat.
Ai spus că Richard nu va putea să-l localizeze.
Voi plăti factura. Jur.
Ce face Sam?
Sam e bine, se simte foarte bine.
Trebuie să vorbesc cu el. Vreau să-i aud vocea.
E important.
Bine. În regulă.
Îi pun telefonul la ureche.
Bună, Sam.
Bună puiule, sunt mama.
Ştiu că nu poţi înţelege, dar...
Mama te iubeşte.
Mama te iubeşte foarte mult.
Dacă se va întâmpla ceva...
Să ştii că...
Te iubesc Sam.
Deci? Care e problema?
Tocmai mă uit la asta acum. Lasă-mă o secundă.
Să nu-mi spui că şi ăsta e criptat?
Un cod secret pe care doar tu îl poţi înţelege?
Poftim?
Ca stick-ul de memorie pe care l-ai furat în Key West.
Cel pe care se află linia de sosire.
Ce-ar fi să-l deschidem şi să mergem acolo?
Să nu ne mai chinuim cu indiciile, nu mai avem treabă cu punctele de control.
Ai un computer acolo.
Ţi-am spus că nu e aşa simplu de deschis.
- Pentru că e criptat. - Corect.
De fapt nici nu ştii dacă pe el se află linia de sosire.
Ţi-am spus că e o presupunere.
- Nu, minţi. - Poftim?
Linia de sosire nu e pe acel stick şi ştii asta.
Ai spus asta doar ca să nu mă debarasez de tine.
E ceva care să te facă să devii importantă pentru mine ca parteneră.
Nici măcar nu eşti implicată în cursa asta, nu-i aşa Corinna?
Sunt, dacă tu spui că sunt.
Cine eşti de fapt?
Sunt cineva care speră să găsească
răspunsuri la linia de sosire, la fel ca şi tine.
Nu la fel ca mine.
Eu am fost obligat să fac asta, în schimb tu ai găsit o cale de a te implica.
Găsindu-te pe tine.
Ce e cu adevărat pe acel stick?
Ceva mult mai valoros decât linia de sosire, informaţii.
Ce fel de informaţii?
În primul rând, informaţii vitale despre ceilalţi competitori.
De unde sunt, ce conduc, care le sunt slăbiciunile şi punctele tari.
În cazul tău, era o notă care spune că soţia ta e dispărută.
Ai spus că nu ştiai asta când m-ai ales.
Ştiu că aşa am spus, dar am minţit.
De aceea te-am ales pe tine.
Acum cobori.
Cred că poţi să spui că îţi rămân dator. Pa pa.
Mergem la Cape Canaveral.
Cape Canaveral? Ce legătură are asta cu Kennedy şi cu anul '73?
Înainte de a se numi Canaveral se numea Cape Kennedy.
Dar i-au schimbat denumirea în Canaveral în '73.
Au ucis numele lui Kennedy.
De asemenea, numerele alea...
E o numărătoare inversă.
O navetă spaţială va decola în dimineaţa asta.
Prietenul tău a mai spus ceva despre alte chestii?
Nu, ce fel de alte lucruri?
Cine ştie, chestii militare, unitatea ta?
Iubito, e la aviaţia militară, nu la forţele terestre.
Nu ştie mai multe despre forţele terestre decât ştii tu.
Tată, te simţi bine?
Sunt bine, dragă.
Dar transpiri.
Suntem în Florida, e cald.
Da, dar avem aerul condiţionat pornit.
În regulă, nu intra în panică. Cred că suntem urmăriţi.
Cine, ei?
Da, merg în spatele nostru de când am plecat de la hotel.
Arată ca nişte bătăuşi.
Da, ca într-o versiune proastă a filmului West Side Story.
Ar putea să ne urmărească.
Să aştepte să ne scoată de pe drum.
Nu ştiu ce să zic, tipul în cămaşă polo nu arată a ucigaş.
Dar e simpatic.
Cape Canaveral e la 50 km distanţă.
Ăsta trebuie să fie. Centrul Spaţial Kennedy.
Pe ce vrei să pariem că numărătoarea asta inversă
e de la lansarea unei navete spaţiale?
Ţi-am spus că tăticul de acolo ştia deja.
Tată, ce faci?
Vom scăpa de ăştia doi.
- Cred că încearcă să scape de noi. - Ce faci?
În regulă, tată.
Tată?
Tată...
Tată, începi să mă sperii puţin.
Ai văzut asta? Vrea să ne întrecem, omule.
Las-o baltă. Nu te întrece cu el.
Să nu mă întrec cu el? Suntem în competiţie, asta e o cursă.
Vreau să spun că nu avem nevoie de asta.
Ştim unde se duce. Lasă-l.
- Tată, vrei să mori? - Nu, scumpo. Nu vreau să mor.
În regulă, e de ajuns.
Te-ai făcut înţeles, orice ai fi vrut să demonstrezi.
Nu, vreau să văd de ce e capabil tipul ăsta.
Tati!?
În regulă...
Suntem bine.
Nu, Tully. Te rog, nu face asta.
- O fac. - Alex, pot să explic.
Nu trebuie să-mi explici, am înţeles.
Nu, nu ai înţeles.
Îţi cauţi un partener, un mod de a intra în cursă.
Şi ai crezut că ţi-ai găsit un maimuţoi
îndeajuns de disperat ca să-ţi câştige cele 32 de milioane de dolari.
- Nu e aşa. - Te-aş putea preda poliţiei.
Dar nu pot să fac nici asta,
pentru că dacă oamenii ăştia o au pe Kathryn, o vor omorî.
Aşa că trebuie să rămân în jocul ăsta.
Nu-ţi face griji, nu vei fi singură.
Şi el coboară aici.
Dumnezeule, nu mă poţi lăsa aici.
Am aşteptat toată seara să sune telefonul, aşa că m-am întors la benzinărie.
El încă mai era acolo.
Cred că tovarăşul de drum obişnuit tinde să evite bărbaţii plângăcioşi şi probabil..
Bun. În regulă. Ştiu că e un Complex Kennedy în Florida.
E în apropiere. Prin West Palm cred...
E în spatele nostru.
Ceasul ăsta merge invers, înseamnă că şi noi trebuie să mergem în spate?
Frate...
Aveţi nevoie de ajutor?
Vrei să te iau?
Cum ai reuşit să rămâi pe aici? Nu ţi-am văzut maşina.
Am oprit să mă uit la copaci şi am uitat unde am parcat.
- Te-a părăsit, nu-i aşa? - Pardon?
Băiete, nu eşti primul bărbat care a enervat o femeie şi
a ajuns să fie părăsit la o margine de drum.
De asta îmi iau eu cheile cu mine când cobor.
Bun sfat. N-o să mai fac greşeala asta din nou.
Deci şi tu participi, nu?
Te-am văzut la hotel în Key West. Nu aveai un copil?
- Recent... - Nu, cu tine.
Te-am văzut cu un coşuleţ.
Da, adică... Sam e bine...
- Deci pui ceva la cale? - Ce vrei să zici?
Facem pană, iar tu opreşti... adică... suntem într-o cursă,
nu e un lucru bun că ni s-a întâmplat asta?
Cred că ai putea să vezi şi aşa lucrurile.
Dar serios, e vorba doar de noroc.
Şi faptul că opresc să vă ajut deşi
nici măcar nu îmi aduce mie vreun beneficiu, îmi aduce noroc.
- Nu ajuţi. - Aşa e.
Hei, Ivy, vrei să ne ajuţi puţin, te rog?
Ce naiba? Nu arată ca o gaură de glonţ?
Îmi pare rău, o să-l plătesc.
O să-l plăteşti, dar ne jefuieşti?
Poftim? Nu, nu sunt o hoaţă.
Cred că sunt ceva mai rău de atât.
Ştii, n-ar trebui să fac asta,
dar am ceva în spate care te-ar putea scuti de probleme.
Îţi dau un preţ bun.
Apreciez oferta, dar n-aş vrea să-ţi fac probleme.
Nu-mi faci probleme, chestia aia oricum face cumva să se piardă mereu pe drum.
- Amuzant, nu? - Da.
Cred că aici cobor eu.
- N-a ajuns prea departe, nu? - Nu, a mers puţin.
A fost ca o plimbare mai lungă. Mulţumesc.
- Ai grijă. În regulă. - Da.
Ăsta nu-i un joc, e viaţa reală.
- Ce naiba se întâmplă? - M-au forţat să fac asta.
Au spus că trebuie să te elimin.
- Pe mine? - Îmi pare foarte rău.
- Dar voi două puteţi pleca. - Eşti nebună, târfă?
Continuă să mergi.
Destul.
- Faci o mare greşeală. - Întoarce-te.
Putem să ne înţelegem, da? Vrei să intri în cursă?
Încă se poate aranja.
- Crezi că îmi pasă de cursă? - Te pot ajuta.
Întoarce-te!
De ce-ţi pasă ţie, Corinna?
El lucrează pentru cei care ţi-au răpit soţia.
Ce-ţi pasă ce se întâmplă cu el?
Nu-mi pasă.
Dar tocmai ai spus că nu-ţi pasă de cursă.
Deci ce naiba faci?
Ceea ce trebuia să faci la benzinărie. Mă asigur că nu ne poate urmări.
Nu. Nu e niciun noi, iar tu ştii asta.
Deci ce naiba se întâmplă? De ce încerci să-l omori pe omul ăsta?
Pentru că el lucrează pentru ei şi dacă doar atât mă pot apropia el, tot e ceva.
Despre ce vorbeşti?
Tot încerc să-ţi spun. Suntem la fel.
Tu nu eşti singura persoană careia i-au răpit pe cineva.
Tu măcar ai o şansă să-ţi recuperezi soţia. Părinţii mei sunt morţi.
Ţi-au răpit părinţii.
Nu.
M-au răpit pe mine.
Ce?
Cu 27 de ani în urmă, părinţii mei au participat la cursa asta.
N-au mai ajuns la linia de sosire.
Ştiu asta pentru că stăteam pe partea cealaltă.
I-am privit murind în încercarea de a ajunge la mine.
Bun, hai să vorbim.
Ceasul încă mai merge. Se pare că mai avem 27 de minute.
Da, dar la parcare era un far roşu. Aici unde naiba e linia de sosire?
- Se potriveşte. - 27 de minute.
Până când? Până la lansare, până la victorie, până la înfrângere?
Ca să găsim ceva?
- Cum ar fi un bilet. - Unde te duci?
- Tu... eşti tipul? - Tipul, într-adevăr, domnule Salazar.
Deci, care e poziţia noastră, cum ne-am descurcat?
- Rămâne de văzut. - Ăsta nu e capătul?
De-abia e începutul.
Ivy... lasă arma jos.
Târfa era pe cale să mă omoare.
Nu, nu e ceva personal, nu înţelegi.
Nu fac asta pentru mine, o fac pentru Sam.
Iar ei au spus că dacă ea mai e în maşină când
ajunge la următorul punct de control, atunci sunt eliminată.
Ai zis că faci asta pentru un tip?
Un tip mai mic.
Ce faci?
Nu, nu, vreau doar să-ţi arăt...
Da, m-am prins. Chiar ai un motiv adevărat
ca să rămâi în cursa asta... s-o câştigi, nu-i aşa?
Trebuie să câştig.
Şi erai dispusă să împuşti o străină ca s-o faci?
Ea... doamnelor...
e cineva care vrea să câştige cursa asta.
Vrei să recuperezi penalizarea?
Ce?
Scoate-mă din maşina aia. Recrutează-mă în a ta.
- Se poate aşa? - Da, de ce nu?
Iar 32 de milioane împărţiţi în două fac mai mult decât împărţiţi în trei.
Să mergem!
Ce e?
Cred că mai bine te împuşcam.
Mersi mult de tot!
Mai sunt 24 de minute pe ceas.
Nu, bătăuşii ăia sunt aici deja.
Vi, rămâi în maşină.
Ţine uşile închise şi geamurile blocate. O să mă întorc.
Nici gând. Vin cu tine.
- Vi... - Tată, suntem parteneri, sau nu?
Rămâi aproape, ar putea fi periculos.
Stick-ul de memorie, dă-mi-l.
- Nu i-l da. - Gura!
Are informaţii pe el... despre cursă şi nu doar despre concurenţi,
ci şi despre cei din spatele cursei, oamenii care o controlează, sponsorii.
Dă-mi-l, sau te omor şi oricum ţi-l iau.
Te minte. Nu te poate împuşca. N-o s-o facă.
Cineva te vrea în cursă, cineva pentru care lucrează el.
Eşti proprietatea lor, exact ca stick-ul, de asta n-o să se atingă de tine.
Poţi să ieşi pe uşa aia şi n-o să-ţi facă nimic.
- Se înşeală. - Am dreptate.
Întoarce-te şi pleacă. Kathryn te aşteaptă la linia de sosire.
Du-te acolo şi recupereaz-o.
- Cum rămâne cu tine? - Lasă-mă pe mine.
Promite-mi că o să câştigi asta.
Eu nu mă joc aici!
Nu... dar eu mă joc.
Are dreptate.
Nu mă poţi împuşca, nu-i aşa?
Aş putea pur şi simplu să plec.
Sau aş putea veni spre pistol şi n-ai putea face nimic.
Aş putea s-o împuşc pe ea.
Acum 20 de minute aş fi zis s-o faci.
Dar acum, nu prea cred.
Nu te poţi atinge de ea.
Ea e partenera mea.
O să fie partenera ta moartă.
Unde o să fii tu la următorul punct de control
când o să le arăt ce-ai pierdut?
Ceva rău o să ţi se întâmple dacă ei află asta.
Şi vor afla, dacă nu-i dai drumul.
Acum!
Ar trebui să începi să mergi.
Hei!
Mă simt mai bine acum.
Ar trebui să plecăm, avem o cursă de câştigat.
Da.
Dacă învingem, îţi poţi cumpăra una pentru tine.
Hai să găsim linia de sosire.
Tată!
Hei, hei, fii atent.
Nu, nu, nu, n-avem timp de aşa ceva, omule.
Orice s-ar fi întâmplat acolo, e de bine pentru noi.
- Haide. - Vrei să pleci? Du-te.
Nemernicule.
- Hei, ce s-a întâmplat? - Nu ştiu. Pur şi simplu a leşinat.
Trebuie să-l ducem înapoi la maşină.
Apucă-l de picioare, eu îl iau de umeri.
Îl iau eu, îl iau eu.
Credeam că asta e linia de sosire.
V-am explicat, doamnă Patrakas. Asta e o etapă de calificare.
Linia de sosire e în Rome.
Trebuie să fiţi acolo până la asfinţit, 6:02 p.m.
Acel bilet vă va garanta acceptarea.
În ce? Ce e în Rome?
O să aflaţi când ajungeţi acolo.
Cât de departe e Rome?
La exact 782 de kilometri.
Până la asfinţit, e posibil măcar? Nu sunt sigură că pot să fac asta.
Nu puteai s-o elimini pe domnişoara Chitty fără s-o omori, dar ai făcut-o, nu?
Nu te subestima, doamnă Patrakas. Noi nu te subestimăm.
Gata cu vorbăria, trebuie să mergem. Nu mi-a picat bine treaba cu eliminarea.
Succes.
Sunt bine, scumpo.
Condusul, căldura, plus că mă mai apucă şi o răceală cruntă...
atâta tot.
Tată, eşti sigur?
Dacă trag un pui de somn, sunt ca şi nou.
- Mersi. - Da, nicio problemă.
Hai, să plecăm.
Ar trebui să ştii ceva.
Nu-i spune, frate.
Etapa următoare a început deja.
Trebuie să mergem vreo 800 de kilometri până în Rome, Georgia.
Trebuie să ajungeţi înainte de asfinţit.
Nu...
Şi a spus că fiecare maşină trebuie să aibă unul din astea când ajunge acolo.
Haide, omule.
Poftim, ia-l pe ăsta. Noi ne întoarcem să ne luăm altul.
Cine se-ntoarce să-şi ia altul?
Ţi-aş ura noroc, dar probabil că m-ar lovi.
Probabil că da.
Mulţumesc.
Golanii ăia sunt nişte băieţi foarte de treabă.
- Te simţi prost? - Ca un măgar.
Vi, îmi pare rău...
Toată treaba asta a fost o greşeală groaznică.
Va trebui să ne retragem. Nu ştiu la ce mă gândeam.
Tată, nu gândeai. Era şi timpul, doar tot ce faci tu e să gândeşti.
Poate că eşti în sfârşit pregătit să simţi ceva.
E prea periculos, scumpo.
Nu putem face asta.
Nu spune că nu putem.
Cum poţi să fii într-un loc ca ăsta şi să spui că nu putem?
Poate că încă nu am un cip de rachetă pentru tine, dar...
Am un bilet...
- Pentru ce e? - Nu ştiu.
O să ne lansăm în necunoscut şi o să aflăm.
Doamne, ce jalnică am fost.
Stai aşa.
Centura, semnalizează!
- Mai puţin de un minut. - Să mergem.
Domnule Tully...
talentul dumitale de a întârzia este desăvârşit.
Sunt puţin surprins. Aveam speranţe pentru tine.
Ceasul încă ticăie.
Aşa e. Văd că nu ţi-ai pierdut timpul.
Ea e Corinna Wiles. E partenera mea.
Trebuie să mai fac ceva ca să fie oficial?
- E de ajuns. - Grozav. Corinna...
Ea participă, eu renunţ.
Serios?
Alex...
Nu conduc prin toată ţara în speranţa că cineva o are pe soţia mea,
sau că o s-o găsesc la vreo linie de sosire.
Ori primesc dovada că ea e la ei, dovada că e în viaţă, ori am terminat.
- Depinde de tine. - Da, aşa e.
Doamnă Wiles, bun venit în "Cursa".
Rome, Georgia, după asfinţit, dar înainte să se întunece.
Succes! Amândurora.
- Alex, hai să mergem! - Nu.
Dacă cineva vrea să particip, hai să vedem cât de tare.
E singura putere pe care o am.
Alex...
N-ar trebui să fac asta,
dar am ceva în spate care te-ar putea scuti de probleme,
care să te scoată din apele fierbinţi în care te-nvârţi.
Chestia aia oricum face cumva să se piardă mereu pe drum. Amuzant, nu?
Trei, doi, unu... Start!
Cred că tocmai mi-am dat seama care era indiciul.
Comentarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea: alin022 & veveriţa_bc @ www.titrări.ro