A P Ă R Ă T O R U L
Jones?
Jones? Eşti acolo?
De unde e, nu cred că te poate auzi.
Cine-i acolo?
Nu recunoşti sunetul propriei voci?
Văd că te ascunzi printre fraţii tăi la fel de ghinionişti.
- De unde ştii unde sunt? - Am modalităţile mele.
- Nu te bucuri să mă auzi, frate? - Indiferent ce ai de spus, spune.
Asta e tot ce primesc după ce ţi-am salvat viaţa nenorocită?
Deja ai uitat că Jones era pe cale să te omoare?
- Un simplu mulţumesc ar fi frumos. - Tu ai ucis-o! Nu m-ar fi împuşcat!
Deja a făcut-o. A tras asupra ta în Paris
şi era pe cale să termine treaba.
Întotdeauna a urmat ordinele lui Carrington.
E timpul să te trezeşti şi să înfrunţi realitatea.
Jones te-a trădat!
Când o să te găsesc, o să-ţi rup capul!
Pleacă de aici cu scandalul! Încercăm sa savurăm ora de cocktailuri.
- Când n-o să mă mai torturezi? - Oriunde-n jur m-aş fi uitat...
vedeam pe văi afunde tot alte cazne şi alţi căzniţi mişei.
O să-ţi bag "Divina Comedie" pe gât,
să experimentezi propriul cerc de foc!
Foarte literar...
Foarte curând vei avea destul timp să reciteşti clasicii,
iar acum e timpul să fugi.
Aruncă arma! La pământ!
Stai pe loc sau deschidem focul!
La pământ!
Nu-mi vine să cred că v-aţi întors după mine! M-aţi salvat!
S-o crezi tu!
XIII Sezonul 2, Episodul 3
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Traducere realizată după sonor
- L-au pierdut? - Mi-e teamă că da.
Am investit milioane în drone să putem elimina oameni de peste tot,
dar nu-l putem prinde pe tipul ăsta?
XIII era deghizat ca boschetar, îşi schimbă permanent comportamentul.
Să încercăm metodele vechi. Să-l căutăm între boschetari. Cât de greu poate fi?
Sunt cam mulţi boschetari.
Îl vreau mort...
înainte ca un reporter idiot
să înceapă să se întrebe ce s-a întâmplat cu Jones.
Am păstrat tăcerea, dle preşedinte.
Am dus-o la spital, ca necunoscută.
Şi crezi că n-o vor recunoaşte?
- Ce face? - E în operaţie.
E în stare critică.
E ultima oară când javra aia mă trădează.
Ştiu, ştiu... Sunt dur cu ea, dar chiar îmi pasă.
- Dle preşedinte... - Cine?
- Putem pleca acum. - Da, desigur.
Ascultă-mă!
Mi s-a înscenat totul. Bine? Cineva se foloseşte de mine.
De ce te-am crede?
Bine. Uită-te la asta! Vezi asta? Aşa a vorbit cu mine.
Bărbatul care arată ca mine!
M-a drogat şi m-a dus într-un azil. Acum îmi înscenează totul.
Ştie cu cine sunt, unde sunt şi ce gândesc.
Nu vedeţi? Vă spun adevărul!
Bine. Înţeleg. Credeţi c-am luat-o razna, nu?
- Niciodată n-ai fost normal. - Să-ţi spun ce cred eu.
Cred că ai un plan şi ne foloseşti ca ţapi ispăşitori.
Dar nu-mi mai pasă!
Vreau doar scrisoarea fratelui meu înapoi!
N-o am! Dublura mea o are!
Ştiu că nu mă credeţi. Regret că v-am băgat în rahat.
Am vrut doar să vă ajut.
- Aşa o arăţi? - Nu ştiu nimic despre asta!
- Ai o memorie foarte selectivă. - O să-l omor.
Nu sunt duşmanul vostru. O să v-o dovedesc.
Voi clarifica situaţia.
Atâta timp cât vorbiţi cu mine, ştiu că-l pot găsi.
Când o voi face, voi lua scrisoarea fratelui tău.
Ştie vreunul din voi ce deschide cheia asta?
De unde să ştiu?
Am găsit-o printre lucrurile pe care le-aţi ars.
Unul din voi trebuie să o fi ascuns.
Tu eşti paranoicul! Ia-ţi nebunia şi cheia, şi pleacă!
Ascundeţi duba. Staţi în siguranţă. O să-ţi aduc scrisoarea fratelui tău.
Preşedintele Carrington şi alţi 100 de milioane de americani
au mers azi la vot,
pentru a-şi da votul în nişte alegeri dominate brusc
de întrebări legate de Siguranţa Naţională.
Preşedintele e văzut ca un perdant în acest moment,
ca urmare a unei campanii agresive duse de guvernatoarea Treymore.
Analiştii noştri politici sugerează
că încercarea lui Carrington de a atrage electoratul tânăr
când şi-a lăsat barbă,
poate fi motivul scăderii sale bruşte în sondaje.
De la William Howard Taft, ales în 1889,
un preşedinte ales n-a avut păr facial.
Asta îi face pe votanţi să se întrebe
dacă preşedintele n-a pierdut contactul cu secolul XXI.
Numai 20% din votanţi aprobă barba preşedintelui,
în timp ce 75% o dezaprobă.
Unui ipotetic 10% pare să nu-i pese.
Oare barba preşedintelui va duce la înfrângerea sa?
Asta o va decide poporul american, când va merge azi la vot.
A fost o zi fantastică! La fel ca a tuturor ceilalţi!
Pentru America, şi pentru democraţie.
Sper ca şi concetăţenii mei
să-şi exercite dreptul dat de Dumnezeu de a vota.
Sunt sigur că ştiţi că aţi scăzut în sondaje.
Sunteţi pregătit pentru o posibilă înfrângere?
Înfrângere? Nu. Nu suntem genul care să cădem fără a lupta.
Nu. Stăm pe loc, şi rezistăm, ca la Gettysburg.
Există zvonuri despre o încercare de asasinare a Secretarului de Stat.
Puteţi confirma sau nega asta?
Să confirm sau să neg...
Secretarul de Stat a suferit o fractură minoră
- în timp ce era la schi nautic. - Schi nautic?
AUTOBUZUL DE CAMPANIE AL LUI HARRIET TRAYMORE
- Ne puteţi da mai multe detalii? - Secretarul de Stat e în operaţie...
Nu vom mai face alte comentarii.
Ce schi nautic? Pe cine cred ei că păcălesc?
Voi lua legătura cu contactele mele din Agenţie.
Asta e o muşamalizare evidentă.
- O să aflu ce s-a întâmplat cu Jones. - Doamne, chiar o placi!
E pur profesional. Lucrăm împreună de mulţi ani.
N-ai înţelege.
Ceea ce înţeleg e că era cu tine când au bombardat Synequanon.
- Dacă ea era ţinta? Dacă... - Ce-ar fi să taci?
Să-mi pun fermoar la gură, Samuel. Ce zici să-l desfacem pe ăsta?
Nu e un moment bun. Nu acum.
- Nu acum, dnă preşedinte aleasă. - Nu... încă.
Samuel, nu te mai purta ca şi cum ţi-am împuşcat câinele.
Jones stă în calea chinezilor, încearcă să oprească HEARPE.
Părerea mea e că ai ceva de-a face cu rănirea ei.
Asta, micuţă marionetă, ar fi trădare.
Ceea ce avem noi în comun e că luăm decizii pe care alţii nu le iau.
Am o diplomă în macro-economie.
Am tăiat 45.000 de slujbe în 2 ani.
Balanţa noastră a fost de 4 ori mai mare ca bugetul,
am pornit o campanie
şi am îngropat un soţ.
Cred că merit să sărbătoresc,
până când drăgălaşii de la Serviciul Secret îmi vor face viaţa un iad.
Nu acum! Lucrez la discursul de acceptare cu dl Amos.
Şi spune-i puştiului de la Harvard că ciorna lui a fost praf.
O să avem destul timp să ne răfuim.
- Trebuie doar să loveşti primul. - Am o idee destul de bună.
Bravo, Amos! Acum, să scăpăm de cravata asta,
şi să sărbătorim în avans.
- Eu sunt. - Salut, frăţioare!
Nu mă aşteptam să suni atât de curând.
Bănuiesc că pontul anonim pe care l-au primit, nu i-a pus în avantaj.
Nu mai fug. De data asta, vin după tine.
Asta e ceva nou... Şi cum crezi că mă vei găsi?
Ştiu cum m-ai urmărit. Chestia asta merge în ambele sensuri, ştii?
- În sfârşit, intri în joc. - Da, acum eu fac regulile.
Cred că blufezi. Vrei să mă găseşti?
Uită-te în oglindă. Eşti vârât până-n gât.
Nu vreau să te oboseşti prea tare.
Tu nu eşti eu. N-avem nimic în comun.
Greşit! Ce spui de mica ta franţuzoaică?
A fost dulce rău. Noi împărţim totul, frăţioare. Totul!
- O să-mi placă să te omor. - Deja te credeam schizofrenic.
Acum ai tendinţe sinucigaşe.
Ne vedem curând.
COMPONENTELE LUI NIKOLA TESLA de prof. Alice Pleasance
Tesla...
Profesor Alice Pleasance...
Verrier? Tipul ăsta e francez?
Trimite-i lui Jones un buchet de flori.
Nu ştiu... crini.
Iar pe bilet să scrie, "Ce devin visele?"
Las-o baltă! E în moarte cerebrală. Nu contează ce scrie.
Ar fi trebuit să te omor de atâtea ori.
Cine sunteţi voi?
Barnowsky...
Eu sunt. Care era numele celui care a fost împuşcat cu documente furate?
Frederick Barnowsky.
Ce se presupune că a furat?
De ce nu ştii?
Te plătesc mult ca să ştii.
Află şi sună-mă!
Totul e prea încurcat în clipa asta.
Calmează-te! Aici suntem în siguranţă.
În siguranţă? Spune-i asta fratelui ei.
În siguranţă, pe naiba!
Ascultă, n-am cuvinte să-ţi mulţumesc.
Ştiu că tu şi Frederick eraţi apropiaţi.
Ţi-a admirat munca. Vreau doar să ştiu ce s-a întâmplat.
De unde să ştiu? Lucra la proiectul unei mari companii private.
Mi-a cerut să-l ajut cu un algoritm căruia nu-i dădea de cap.
Totul s-a terminat imediat. Într-o săptămână sau două.
Apoi, brusc, a dispărut. Iar ei au început să pună întrebări.
Cu 2 zile înainte să moară, mi-a dat asta.
Mi-a spus să te găsesc şi să ţi-o dau.
Dacă se întâmplă... N-o atinge!
Nu acum. După ce plec. Cine ştie cine ne priveşte?
- Ce înseamnă cartea? - Mama iubea poeziile astea.
Cartea a fost a ei.
- Cum de era la fratele tău? - Eu i-am dat-o.
Când era mai tânăr, Frederick era diferit.
Ne înţelegeam bine.
A trăit în Londra, cu tata şi cu mama mea vitregă.
Mergeam acolo în vacanţe.
Bine. Fantastic! Foarte mişcător. Dar eu o să plec. Hai, pa!
Stai aşa, geniule!
Asta e? Asta-i tot ce ţi-a dat?
Nimic despre munca lui, despre cercetările lui?
Nimic care să mă poată ajuta?
De ce-ar fi făcut-o? Nici măcar nu vorbea despre tine.
Singura dată când a pomenit de tine a fost când mi-a dat cartea.
Tâmpiţii!
Nu mă ucide! Am făcut tot ce mi-aţi spus!
LABORATORUL DE CLIMATOLOGIE AL UNIVERSITĂŢII DE STAT
LABORATORUL PROFESOAREI ALICE PLEASANCE
E obiectul meu preferat.
E impresionant. Doar am citit despre dispozitivul lui Tesla.
N-am văzut niciodată unul.
E un model la scară funcţional al celui original din 1902.
- Nu e periculos? - Are doar 15-20 KHz.
Numai să nu aduci obiecte metalice prea aproape de el.
Sunt Alice Pleasance. Vă pot ajuta cu ceva?
- Scuze. John Drake. - Ce vă aduce în laboratorul meu?
Vreau doar să învăţ despre Tesla.
Despre miturile şi legendele legate de munca sa în climatologie.
Vreun motiv anume?
Am citit o parte din lucrările dvs şi m-a făcut curios.
Nu am scris nimic despre Tesla de ani de zile.
De ce nu?
Scuze. Vreţi să ştiţi ceva anume despre Tesla?
Ca să fiu sincer, am dat peste un document...
O scrisoare, adresată unui doctor Henderson din Cornwall,
datată 1894.
- Poate putem începe cu asta. - Bine.
Cât e de rău?
- E destul de devreme, dle... - La naiba! Spune-mi-o direct.
- Pierderile sunt de 3-5 procente. - Ohio?
Florida?
Atunci, s-a terminat. Doar dacă Texas-ul n-o ia razna.
Întotdeauna există posibilitatea.
Să-i spun şoferului să ne ducă înapoi la Casa Albă?
Să-l ia naiba de Synequanon! De ce n-am văzut asta venind?
Ei controlează votarea.
- Înţeleg, dle. - Nu, nu cred c-o faci.
Ei sunt cei care fac jocurile.
"Cine scoate sabia, de sabie va muri".
Ei te fac om, ei te demolează.
Eşti ca o marionetă.
Faci târg cu visele tale pentru a ajunge la Casa Albă.
Nu s-a terminat, până nu se termină, dle.
Şi pe urmă?
Aşa credeam şi eu.
- În regulă. Ce e cu teroristul ăla? - Vargas?
- Da. Nu va vorbi. - Nu. Dar o va face.
Vom schimba tehnicile de interogare.
- Am autorizat eu tortura? - Da, dle, dar indirect.
Securitatea Internă îl vrea pentru bombă.
Emigrările îl vor pentru că a intrat ilegal în ţară.
Iar poliţia locală îl vrea pentru expunere indecentă.
Toate astea îl califică pentru memorandumul semnat de dvs.
Nu aşa suntem noi...
Dar America se schimbă.
În două luni, jigodia aia ne va lua totul.
Pe urmă, am două posibilităţi.
Mă închid în bibliotecă, îmi scriu memoriile şi mor,
sau merg împotriva maşinii de război, a sistemului de armament,
ţin discursuri.
Dar noi nu suntem aşa.
Îmi iubesc ţara prea mult.
Dacă aş mai rezista încă puţin la Casa Albă...
Am nevoie ca XIII să fie prins. Vreau acel capitol să fie încheiat.
O să fac tot ce pot.
Viu sau mort, Reynolds... Viu sau mort.
Sincer, aş vrea să nu fi auzit de scrisorile lui Tesla.
A fost cel mai rău lucru care mi s-a întâmplat.
Ţi-au oprit munca.
Am scrisori de la avocaţi, care spun că munca mea a fost ilegală,
că am folosit materiale protejate de copywright, licenţe private...
Tot ce-au putut găsi să mă oprească.
Tesla spunea că lucra la o rază de energie pentru guvern?
Da, rază de energie, fuziune nucleară, motoare de avion...
Tesla era cu mult înaintea timpului său.
Iar scrisorile Tesla trebuiau să fie legate
de cel mai sensibil proiect al său.
- Atunci am început să întreb. - Le-ai găsit?
3 ani le-am căutat.
Şi am avut nişte piste puternice, dar nu au dat rezultate.
Aşa că am publicat câteva articole,
arătând importanţa scrisorilor secrete ale lui Tesla.
Şi apoi totul s-a destrămat.
Scrisorile Tesla au fost declarate falsuri,
chiar când erau scoase la licitaţie.
De-asta n-am mai publicat.
Abia de-mi pot păstra slujba de aici, să predau.
Ticăloşii ăia de la corporaţii m-au intimidat.
Mi-au ascultat telefonul, şi...
Am fost urmărită...
Dacă nu aveai dreptate, de ce le-a păsat?
Şi de ce articolele tale au fost periculoase?
- Nu m-au interesat conspiraţiile... - Stai puţin!
- Începe să devină plictisitor. - Ţi-am spus să stai deoparte.
Atragi oamenii în lumea ta şi ei au de suferit, frăţioare.
- Trebuie să ştii asta deja. - Despre ce vorbeşti?
Chiar îmi pare rău. Are nişte ochi aşa frumoşi.
- Trebuie să plecăm! - Poftim?
- Ai încredere în mine! Haide! - De ce?
Înapoi! Rămâi în laborator!
- Să sunăm la poliţie! - N-o face!
Ai încredere în mine. O să-ţi explic. E un pic complicat acum.
Alice, trebuie să mergem!
Unde e încântătoarea Alice?
N-o vrei pe ea. E vorba de noi doi.
- Mereu a fost vorba de noi doi. - Vă pot avea pe amândoi.
Ai uitat de prietenul nostru, Tesla.
Imperiul american s-a prăbuşit, prietene.
S-a terminat.
- Numai că încă nu ştii. - Tu eşti cel de pe scaun.
Poate Imperiul nu e terminat, aşa cum crezi tu,
Te putem reţine cât vrem noi.
Fără niciun fel de justificare, doar pentru siguranţa statului.
Eşti un terorist, dle Vargas, şi ar trebui să fii tratat ca atare.
Nu sunt terorist.
- Dar cum ţi-ai spune? - Sunt un revoluţionar pentru pace.
Susţin capitalismul, drepturile muncitorilor.
Scopul meu este de a eradica colonialismul,
şi nedreptăţile împotriva imigranţilor.
Am început din solidaritate cu oamenii,
pentru a lupta împotriva opresiunii.
Că am ajuns la asta, am verificat temeinic cu ambasada ta.
Nu eşti chilian.
Ce te frământă, Sam?
Am câştigat! Ce altceva mai vrei?
Nimic.
Am tot ce-mi trebuie.
Ţi-e dor de ele, nu-i aşa? O să-ţi treacă.
Amintirile se vor estompa.
Şi apoi îţi vei da seama că trebuie să trăieşti.
Ştiu cum e să pierzi pe cineva. Te voi ajuta să treci peste asta.
Nu e aşa greu cum se spune.
Şi voi face să-ţi fie mai uşor.
Cât de departe merg în timp legăturile tale cu Synequanon?
- De foarte multă vreme. - Potoleşte-te! Vorbesc serios.
Prea serios. Am câştigat.
Un am a fost omorât zilele trecute, cu puţin înaintea familiei mele.
Lucra pentru noi.
- Frederick Barnowski. - Ce vrei să spui?
Lucra la Institutul Naţional pentru Ştiinţă şi Tehnologie.
Da, şi?
Uneori îi angajăm să facă cercetări pentru Synequanon.
Iar asta mă aduce la ce-a furat.
A furat ceva?
A furat un document... care era proprietatea Synequanon-ului.
Documentul era o scrisoare.
Un artefact scris de Nikola Tesla.
Iar asta ne duce la...
Proiectul HEARPE.
Cu o victorie fără precedent, Harriet Traymore a ajuns la Casa Albă.
Benjamin Carrington ţine chiar acum discursul de adio.
Dragi americani...
Vin în faţa voastră în această seară cu inima grea.
E o binecuvântare să fiu aici, cu voi.
Mi-aş fi dorit ca alături de mine să fie familia şi vicepreşedintele,
dar nu aşa a decurs această campanie.
Ştiam că trebuie să ne răspândim, pentru a ne transmite mesajul.
Cu avionul, trenul şi cu acest autobuz al victoriei am putut s-o facem.
Mulţumesc.
Vreau să le mulţumesc tuturor celor care m-au votat,
şi celor care m-au sprijinit la greu.
Aş vrea să amintesc de soţul meu,
care a murit în timpul războiului din Irak, apărându-ne libertatea.
Dacă nu era el, n-aş fi avut nişte copii frumoşi,
şi n-aş fi ştiut să le fiu mamă, atât lor, cât şi americanilor.
Un toast pentru Dumnezeu.
Şi, deşi nu beau, o voi face cu această ocazie specială,
pentru a creştina Casa Albă, pentru a o readuce la Dumnezeu.
Mulţumesc.
Aş vrea să ne ţinem de mâini,
şi să ne rugăm împreună ca fraţi şi surori.
Mulţumesc, Doamne,
că m-ai ajutat să recâştig America printre naţiunile creştine.
Mulţumesc că ai ajutat cetăţenii acestei măreţe ţări,
să rămână puternici în faţa pericolului.
Mulţumesc pentru supravieţuitorii exploziei de la Synequanon.
Şi pentru cei care au fost ucişi, care sunt cu Tine la porţile Raiului.
Dacă dai peste vreun terorist, mustră-l cu blândeţe.
Ca o bună creştină, nu doresc răul nimănui.
Moz?
- De unde ai luat ăla? - L-am cumpărat.
Şi ce intenţionezi să faci cu el?
Pentru protecţie.
Oamenii de la cafenea nu erau poliţişti, nici federali.
Bănuiala mea e că erau de la o companie privată de securitate.
- Synequanon? - Poate.
Fratele tău a lucrat pentru Institut. Ei au legături peste tot.
Înainte să adorm, m-am uitat prin cartea fratelui meu.
Şi am găsit poza asta înăuntru.
Ce-i asta?
Casa tatălui meu din Londra.
- Foarte burghez, Betty. - Nu sunt eu, Moz. Nu sunt aşa.
- "Anacoluthe"? - E un cuvânt francez.
Înseamnă să schimbi ordinea cuvintelor într-o propoziţie,
dar sensul nu se schimbă.
Eu şi fratele meu aveam o limbă falsă când eram mai mici.
Îi plăcea să se joace cu cuvintele. Inventa noi limbi.
- A pus poza în cartea asta. - Da.
- Înseamnă "n-am vrut să mori". - Trebuie să aflăm ce-a fost.
LABORATORUL DE CLIMATOLOGIE AL UNIVERSITĂŢII DE STAT
- Unde mergem? - Ar putea fi încă aici.
Te duc la adăpost.
Am chemat poliţia. Îmi pare rău. Eram speriată.
Trebuie să pleci. Nu le voi spune nimic.
O să le spun că cineva a intrat în laborator şi l-a vandalizat.
Poliţiştii pleacă, dar...
- Uite! - Ce e?
Securitatea Naţională preia conducerea.
- Doamne! Ce se petrece? - Nu sunt de la Serviciul Secret.
Te vor omorî când vor umple golurile.
Ce naiba ştiu eu? Nu...
Am avut atâtea războaie în lume, că nu le-aş putea număra.
E de ajuns să amintesc de Israel, şi toată lumea sare-n sus.
Cine naiba e? Am şi eu o treabă, ca omu'.
- Lasă-mă în pace! - Dle, am informaţii urgente.
- Reynolds, mai e cineva acolo? - Suntem doar noi doi, dle.
- Eşti sigur? - Da, dle.
- L-ai studiat pe Dwight D. Eisenhower? - Domnule?
A fost ultimul general adevărat, care a stat pe WC-ul ăsta.
Poate că el a creat complexul industrial militar,
dar acum, stau aici, şi nu cred că mai e vorba de asta.
Cred că a crescut.
Acum e un complex format din industria militară, Congres, presă şi ONG-uri.
- Iar ei cred că băşinile lor nu put. - Mă scuzaţi?
Ceea ce spun, Reynolds, e că toţi banii noştri,
şi savanţii noştri ţintesc un singur lucru: crearea de noi duşmani...
- Dle, pot schimba subiectul? - Scuze. Te plictisesc?
Nu, dle. A fost un apel la 911, la 4:12 în dimineaţa asta,
de la Centrul de cercetare climatică al Universităţii.
Femeia, Alice Pleasance, a spus că a fost atacată.
- Ce are asta de-a face cu Ike? - Poliţia a fost acolo.
- S-a întâmplat ceva de curând. - Ce anume? Spune tot.
Poliţia a plecat pentru că a preluat Siguranţa Naţională.
Dar s-a confirmat că nu erau oamenii noştri.
- Crezi că a fost Amos? - Nu ştim.
- XIII era cu femeia aia? - Dronele au verificat.
Ar fi bine să terminăm cu asta.
Anumite cuvinte par să fie legate de anumite pagini web,
dar când dai click pe ele, apare o pagină 404 de eroare.
Evident, fratele tău a dat peste ceva, dar n-o putem dovedi.
Lasă-mă să mă uit. Ţii minte jocul de care ţi-am spus?
Boris Vian, poetul, a fost faimos pentru asta.
Se juca cu cuvintele.
- Cum ai făcut asta? - Nu ştiu, doar am încercat.
- Synequanon... - Mai încearcă unul.
Ştiam poeziile astea pe dinafară, dar nu le înţelegeam sensul.
Ne amuzam schimbând cuvintele. Ne-am făcut propria poezie.
- Xu? - Poate nu e un cod, ci o hartă.
Când ştii unde să te uiţi, totul e acolo, la vedere.
Fratele tău ştia totul. Le-a pus cap la cap.
- Cine e Andrej Kalishkanov? - Nu ştiu.
- Ăştia nu-s aici că ai sunat. - Ce vor?
Pe mine. Ei cred că am făcut ceva, dar se înşeală.
Nu sunt cine cred ei că sunt.
- Trebuie să plecăm de aici. - Ne vor vedea!
E singura cale de ieşire. De data asta trebuie să ai tu încredere în mine.
Există un bărbat. Dr Westland. Mi-a fost profesor. Un om grozav!
Dacă-l găseşti, îţi va spune tot ce vrei să ştii.
Trebuie să ajungem la observator cât mai repede.
- Alerg 100 de metri în 11.2 secunde. - E destul de repede.
- Eşti gata? - Da.
Opriţi-vă!
Westland îşi petrecea timpul aici. Era ascunzătoarea lui.
- Cine sunt oamenii ăştia? - Nu-s sigur.
Ori de la NSA, ori privaţi.
- Ai auzit vreodată de Synequanon? - Finanţează proiectul HEARPE.
Despre asta e vorba?
Cred că există o legătură între HEARPE şi Tesla.
De-asta vor să mă amuţească. Cred că am scrisoarea lui Tesla.
- N-o ai? - Nu sunt sigur unde e.
Dar dacă ştii ceva, trebuie să-mi spui. Te rog!
Westland a fost mentorul meu. Ştie totul despre scrisoare.
Ştim că sunteţi acolo! Ieşiţi afară cu mâinile sus!
- Nu mai avem timp. - N-avea încredere în mine. Nu pot!
Alice, te rog! Mai e în viaţă?
Synequanon îi finanţa cercetările despre Tesla. Lucra pentru ei.
I-au dat tot ce a avut nevoie, dar ascundea un secret.
Ştia că ceva e greşit.
Ultima oară mergea cu fiica lui pe o insulă numită...
- Ariel. - Ariel? Asta e tot ce am nevoie.
Ariel, da.
Scările alea duc la subsol.
Urmează conductele care merg spre vest,
şi vei găsi o ieşire de urgenţă care duce în clădirea principală.
Eliberează ostaticul! Intrăm!
- Şi tu? - O să-i reţin.
Încă ceva. M-a mai căutat un bărbat acum câteva săptămâni.
- Mi-a pus aceleaşi întrebări. - Un tip arătos? Accent spaniol?
Nu i-am spus nimic. Jur!
Pleacă!
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Traducere realizată după sonor