Din episoadele anterioare...
Lena a fugit deja în Rusia.
- Trebuie să mă duc. - Atunci te voi susţine.
Dar, dacă vei fi prinsă de autorităţile ruseşti,
CIA nu te mai poate ajuta.
- Bună, Joan. - Seth.
- Cum mai rezişti? - Am avut şi zile mai bune.
Niciodată nu vei reuşi să ieşi din Rusia.
Trebuie să vii acasă.
Am să-ţi spun nişte lucruri între patru ochi.
O ţin închisă la Lefortovo, dar cred că am găsit nişte puncte slabe.
Unde mergem?
Doamnă, relaxaţi-vă şi faceţi-vă comodă.
Dră Walker, eu sunt Gary. Bine ai venit la ferma Bluebonnet.
Este o unitate de siguranţă a Agenţiei.
- O unitate de siguranţă? - Te vom pune la curent,
iar tu ne vei informa despre evenimentele din Rusia.
- Aş vrea să merg la Langley. - Vom ajunge şi acolo.
Ţi-am adus câteva lucruri de acasă.
Vrei să-ţi aduc nişte cafea? Poate un suc?
Nu, mersi. Nu vreau niciun suc.
Stai jos.
În următoarele zile şi săptămâni,
vom revedea cronologia faptelor, vom face teste poligraf şi vom discuta.
Şi dacă voi avea destule remuşcări, mă voi întoarce la biroul meu.
- Ai motive de remuşcări? - Nu.
- N-am greşit cu nimic. - Nu te-ai îndrăgostit de Simon Fischer?
M-ai întrebat dacă am greşit cu ceva.
L-ai iubit?
Da. L-am iubit.
Deci... n-ai fost capabilă să separi viaţa profesională de cea personală?
CIA mi-a pus deja întrebarea asta.
M-am simţit atunci, mă simt şi acum, de parcă aş fi pusă sub acuzare.
De fapt, CIA vrea să estompez aceste limite,
iar eu mă pricep foarte bine la asta.
Nu ai răspuns la întrebare.
Misiunea mea era să fac din viaţa profesională
o viaţă personală...
iar din viaţa mea personală una profesională.
Mulţumesc.
Avem o mică schimbare de plan.
Walker.
Auggie.
S-au purtat bine cu tine la Bluebonnet?
Vino încoace.
De ce am stat acolo doar două ore?
Habar n-am. Dar consolează-te. Întreaga clădire e în revizuire.
Poligrafele erau atât de vechi că puteam lua masa între timp.
Parcă ai fi aici, dar n-ai revenit încă pe pământ.
Spune-mi secretul.
După Irak te-ai întors aici ca într-o o zi obişnuită?
Am intrat din nou în clădire şi apoi într-un stâlp.
Dar te acomodezi. Înveţi să eviţi stâlpii.
Dar aveai ceva să-mi spui... ceva important, între patru ochi.
Ar trebui să te acomodezi mai întâi.
Annie. Ce bine!
Avem o situaţie în desfăşurare. Cod portocaliu.
Poftim?
Mă trec fiorii când avem vizitatori dubioşi.
Cine-a venit?
Rivka, bine ai venit!
- Mulţumesc. - Mă bucur să te văd.
- Şi eu. - Urmaţi-mă.
Subtitrarea: Cornelia şi BlackAmber Nifty Subtitles Team şi SubTeam
COVERT AFFAIRS Sezonul 3 Episodul 12
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman
- Vă rog să luaţi loc. - Mulţumesc.
Rivka Singer, Eyal Lavin...
- Bine aţi venit la CIA. - Mulţumesc.
Cu ce vă putem ajuta?
Vă amintesc că noi v-am acordat asistenţă mai întâi.
Despre ce aţi vrea să discutăm?
Ieri, unul dintre agenţii noştri... o elveţiancă pe nume Karina Vost
a dispărut pe teritoriu american.
Şi am vrea ca CIA să ne ajute s-o localizăm.
Cum?
Prin accesarea sistemului CIA de urmărire şi recunoaştere vocală.
Ştim că puteţi să interceptaţi reţeaua naţională de telecomunicaţii.
- Da. - Să fie clar.
Asta nu e o favoare. E un schimb.
Dacă ne ajutaţi s-o localizăm pe dra Vost,
Mossad vă va da informaţiile de la ea.
Şi despre ce fel de informaţii ar fi vorba?
Agenta noastră e stewardesă la o companie aeriană privată.
Lucrează pe o cursă charter, între Washington şi Riad,
plină de afacerişti saudiţi din domeniul petrolului.
Noi am racolat-o. I-am dat un ceas dotat cu sistem NFC
care poate să extragă date de pe orice dispozitiv.
Desigur, CIA ar vrea să ştie ce fişiere sunt pe acel ceas.
Ce credeţi că s-a întâmplat cu ea? De ce credeţi că ar fi dispărut?
Dră Walker, principala noastră grijă e să recuperăm acel ceas
şi informaţiile din el.
- Pe care ni le veţi da şi nouă. - Bineînţeles.
- Desigur. - Să ştiţi că suntem foarte fericiţi
să continuăm colaborarea fructuoasă cu Mossad.
Mai e vreo informaţie...
De ce nu mi-ai spus că vii aici?
Interogările fără sfârşit nu sunt o religie în agenţia voastră?
Credeam că vei fi izolată câteva săptămâni.
- În vreo fermă de la ţară. - Vezi prea multe filme.
Prezintă-mă prietenului tău, cel cu marele plan.
- Cred c-ar trebui să ne cunoaştem. - Auggie, eşti ocupat?
Sunt singurul de-aici care poate lucra fără ecran. Deci, da.
Am nevoie doar de un minut. Voiam să ţi-l prezint pe Eyal Lavin.
Salut!
Mă bucur mult să te cunosc în sfârşit.
Da. August Anderson.
- Mersi că ne-ai ajutat. - Trebuie să recunosc că,
după săptămâni de mesaje şi e-mail-uri codificate,
mi-am format o imagine a ta în minte.
- Nu te-ai gândit că aş fi orb. - N-am crezut că eşti atât de scund.
Eu nu m-am gândit că arăţi atât de bine.
- Îmi placi, Auggie Anderson. - Încerc s-o iau ca pe un compliment.
Eyal, ar trebui să plecăm.
Annie... un moment, te rog.
- James vă va conduce. - Foarte bine.
- Pe aici. - Annie.
- Bine ai revenit. - Am revenit?
Provizoriu.
Deocamdată eşti liberă să vii aici şi să mergi acasă.
Mai târziu vei urma protocolul CIA
şi vei parcurge mai multe niveluri pentru reintegrare.
Va trebui să-ţi închei interogatoriul, să-ţi închizi casa secretă
şi să-ţi stabileşti o nouă "ocupaţie".
- Nu mai lucrez pentru Smithsonian? - Nu ştiu unde te vor plasa.
Intră.
Eyal nu putea negocia cu mine de unul singur.
Doar din acest motiv a venit Rivka cu el.
Mossad l-a ales pe Eyal, iar tu m-ai ales pe mine.
Nimeni nu poate să-l manevreze mai bine decât tine.
"Să-l manevreze"?
De la Lena încoace, Agenţia a fost în control de avarie.
Regândim organizarea treburilor, chiar şi cu cei mai apropiaţi prieteni.
Adică?
Vreau să lucrezi cu Eyal, să aduci ceasul aici,
dar să nu-i spui ce informaţii conţine.
Şi-a riscat viaţa pentru mine şi vrei să-l răsplătesc minţindu-l?
- Şi compromiţându-i misiunea? - Annie, e prudent să presupui
că ei au alt plan de joc.
- Şi toată vorbăria a fost o minciună? - Chestie de politică.
- Eu nu sunt politician. - Nu, eşti spion.
Bine ai revenit!
Ascultă...
Doar pentru că te-am salvat dintr-o închisoare rusească,
nu înseamnă că-mi datorezi ceva.
Nici nu am zis că ţi-aş datora.
De ce nu? Te-am salvat dintr-o închisoare rusească.
Iar eu ajut la salvarea unuia dintre agenţii voştri.
Programul de recunoaştere vocală o plasează în camera 412.
E o tehnologie destul de invazivă pentru CIA.
- Aţi vrut să vă ajutăm. - Nu, v-am făcut un compliment.
Karina?
E-n regulă. Poţi să ieşi.
Nu eşti israeliană.
- Te simţi bine? - E doar o stare nervoasă, cred.
- Cine eşti? - E cu mine.
Eu sunt de la Mossad. Haide.
Stai jos. Spune-ne ce s-a întâmplat.
Mi-a fost furată poşeta.
Apoi, când am venit acasă, mi-am găsit casa devastată.
Nu fusese luat nimic, deci cineva a căutat ceva, dar nu a găsit.
Cred că a fost acel bărbat ciudat care a venit la mine în avion.
Cum arăta?
Păr negru, maxilar puternic, musculos.
Mi-a pus multe întrebări
despre cum am început să lucrez pentru Horizon Jet
şi cu ce fel de oameni mă întâlnesc. De asemenea...
Ai primit vreodată vreo ofertă pentru un alt fel de muncă?
Nu ştiu ce vreţi să spuneţi.
Am crezut că era doar impertinent. Dar... acum mi-e frică.
- Dacă ştie că lucrez pentru Mossad? - Cu cine călătorea?
Nu ştiu. Nu pot... Vreau să termin.
- Vreau să ies din asta. - Nu. Avem nevoie de tine acolo.
Nu aşa ne-am înţeles. Trebuia să port un ceas sofisticat
şi să mă plimb încolo şi-ncoace în timpul serviciului. Atât!
Ştiai la ce risc te expui când ai acceptat banii noştri.
Nu-mi mai pasă de bani! Vă rog!
Ştiu că există ceva numit "ofertă de plecare".
N-am auzit de aşa ceva.
- Nu poţi decide când să pleci? - Ba poţi.
Dar ne-ar fi mai uşor să te ajutăm... dacă ne-ai da ceasul.
- Ceasul e singurul meu avantaj. - Îţi dăm o jumătate de milion.
Nu pricepeţi. Vreau doar...
Te simţi bine? Karina?
A murit?
Am reuşit să scoatem cadavrul fără să afle FBI.
Tehnicienii caută indicii în documentele de zbor ale Karinei.
- Degeaba. Aţi promis că ne ajutaţi. - Şi am făcut-o.
Agenta noastră a murit pe teritoriul vostru şi noi tot nu avem informaţiile.
Medicul legist a spus că a fost otrăvită acum 24 de ore.
Asta a fost înainte ca noi să ne implicăm.
Zău? Iertaţi-ne dacă simţim că nu v-aţi ţinut partea de înţelegere.
Mossad ne-ar putea spune ceva despre informaţiile din acel ceas?
Poate dacă am avea nişte indicii concrete...
Dră Walker, întrebările astea sunt inoportune şi nu ajută la nimic.
Din câte ştiu, munca ta de teren e imprevizibilă, în cel mai bun caz.
În cel mai rău caz, e nesăbuită.
- Nu vorbi aşa cu ea. - Poftim?
Ea încearcă să scoată tot ce poate dintr-o situaţie proastă.
Dacă vrei să ţipi la cineva, ţipă la mine.
Asta se poate rezolva.
Voiam să spun că, pierzând agentul, nu înseamnă că am pierdut şi informaţiile.
- Putem continua misiunea. - Dovedeşte-o.
Te sun imediat ce vorbesc cu cei de la echipa tehnică.
- Ai vrut să mă vezi? - Annie, intră.
- Ai adus mari servicii acestei agenţii. - Mulţumesc.
Îţi vom oferi "Medalia de merit a serviciilor de informaţii".
Ştii ce înseamnă această recompensă?
- E recompensa care constă şi în bani. - Da.
Ce ar trebui să înţeleg din toate astea?
Că ai făcut ceva important pentru această agenţie
şi pentru această naţiune, riscând foarte mult.
Te rog, ia loc.
Ai încheiat un ciclu.
Iar Simon Fischer a murit.
Adică... n-am reuşit să obţinem informaţii de la el.
Ştiu că e greu.
Dar aceste recompense fac parte din cultura noastră.
Trebuie să ne recunoaştem eroii, chiar şi numai între noi.
E modul nostru de a mulţumi. Suntem mândri de tine.
Nu sunt singurul care se simte uşurat că te-ai întors acasă.
Joan e rezervată când e vorba de exprimarea emoţiilor.
Dar a fost profund tulburată când erai în Rusia.
Şi înseamnă foarte mult pentru ea că eşti acasă... şi eşti teafără.
Mă bucur să aud asta.
- Annie a venit acasă. - Am aflat. Felicitări!
Seth, o văd cum cade în capcana aceloraşi tipare ca şi mine.
Poate discuţi cu ea despre asta.
Cum s-o fac fără să-mi compromit poziţia?
- Ce poziţie? Ca director al ei? - Ca element statornic.
Aş vrea să fiu singurul lucru din viaţa ei care nu se schimbă.
Te vei apropia de Annie, da?
Nu va fi singură în beznă.
Sper că nu.
- Ai veşti pentru mine? - Pe cine vezi pe ecranul meu?
Pare să fie tipul din avion pe care l-a descris Karina.
Scrie: "pregătit de Agenţie". E agent de securitate particular?
Da. Îl cheamă Griffin Cole. Fost agent CIA.
E unul dintre cei care folosesc încă Agenţia pentru acces,
în timp ce fac bani în sectorul privat.
- E o "insignă verde"? - Mai mult o "insignă neagră".
Şi ce ştim? Are un stil propriu de a ucide?
Ricinul. Probabil că ea nici n-a simţit înţepătura.
Dar n-am ajuns la ceea ce e important.
Griffin Cole lucrează acum pentru acest individ.
- E cine cred eu că este? - Crezi că e Khalid Ansari,
fiul unuia dintre cei mai mari afacerişti ai petrolului din Arabia Saudită?
- Da. - Atunci, da.
Mă duc să vorbesc cu Joan.
Mossad ne foloseşte ca să-l spioneze pe Khalid Ansari.
Acum înţelegi de ce nu putem avea încredere în ei?
- Khalid e agent? - Mai rău.
E prieten al Departamentului de Stat. Tatăl lui joacă golf cu vicepreşedintele.
- Nu te poţi atinge de el. - Un motiv în plus pentru contraatac.
Nu, contramandez totul.
Am acceptat doar pentru că eram datori la Mossad.
Exact. Acum sunt pe teritoriul nostru şi ne spionează un aliat.
- Nu vrei să ştii de ce? - Crezi că Eyal o să-ţi spună?
Cred că sunt mai multe de aflat în afară ceea ce conţine ceasul.
Cred că pot să aflu ce urmăreşte Eyal şi să ajung prima la informaţii.
Şi dacă el ajunge primul la informaţii?
Ai zis că m-ai implicat fiindcă ştiu cum să-l manevrez pe Eyal.
- Lasă-mă să-l manevrez. - Foarte bine.
Mă tem doar că te manevrează el pe tine.
Nu mă manevrează. N-o va face.
Bine.
De când toată treaba a devenit confidenţială,
nu-i mai pot solicita amicului meu de la poliţie poze din trafic.
Totuşi, am putea să pătrundem cu mare grijă în sistemul lor.
Nu-ţi face griji. Nu vor şti niciodată.
Nici nu mă îndoiesc.
Deci aici a fost ea ieri dimineaţă?
Nu cumva vezi o inscripţie cu: "ceas îngropat aici"?
Ar fi minunat.
Dacă lumina metaforică a soarelui ar fi fost permisă,
aş fi trimis o întreagă echipă.
Puteam săpa întreaga zonă spunând că e un proiect al unui parc.
Dar Departamentul de Stat ar începe să facă scandal.
Ştiu. Aparatul ăsta pe care mi l-ai dat
e cumva un fel de detector magic de metale?
Nu. Îmi pare rău. E doar unul obişnuit.
- Auggie, trebuie să închid. - Da.
Cum m-ai găsit? Am verificat dacă sunt urmărită.
Aveam un dispozitiv de urmărire cu GPS în buzunar.
Probabil că mi-a căzut când am fost în maşina ta.
- Te-aş fi sunat dacă găseam ceva. - Cu siguranţă... Şi eu la fel.
Mossad are vreo idee despre informaţiile din acest ceas?
Misiunea e de a recupera ceasul. Asta e tot.
- Cine e ţinta? - Spune-mi tu.
Khalid Ansari.
De ce îl anchetează Mossad?
Ţara ta e cel mai rău duşman al ei când e vorba de Arabia Saudită.
Nu vă permiteţi să vedeţi ceva rău când e vorba de petrol.
Poate fi adevărat în privinţa ţării mele.
Dar eu sunt cea care întreabă.
Credem că foloseşte unele organizaţii de caritate pentru acţiuni teroriste.
Ce e în ceas? Date despre călătorie, conturi, listă cu nume?
- Toate astea? - Aşa cum spuneam,
misiunea este recuperarea ceasului, nu dezvoltarea de teorii.
Bine. Să-l recuperăm.
Ce deschide cheia?
Nu deschide nimic.
La Mossad, când revii dintr-o misiune în care ai fost capturat,
se dă o petrecere în deşert.
Ce se face la CIA?
Se dă o recompensă.
E ceva aici.
Tehnicienii cred că a închiriat o cutie într-o bancă din Alexandria.
- Deschidem cutia. - Nu putem intra într-o bancă
pentru a accesa un seif personal.
Legile americane... sunt atât de schimbătoare.
Dă-mi voie să reformulez. Nu putem folosi resursele agenţiei
fără să implicăm FBI şi Securitatea Naţională.
Iar dacă îi implicăm, nu vom putea opera discret.
- Eu pot intra. - Cum îţi propui s-o faci?
Suntem cam de aceeaşi vârstă şi am cheia.
Dacă îi învăţ datele şi semnătura, cine spune că nu e contul meu?
Nu putem susţine această abordare. CIA va putea accesa ce se află acolo.
- Sugerezi că am ascunde ceva de voi? - Nu, Joan.
Acesta este un parteneriat, dar...
am fi recunoscători dacă am primi o asigurare.
Îi putem pune microfon. Veţi putea menţine contactul.
Dar nu şi în seif.
E ca într-o cuşcă. Spionii n-au ce căuta acolo.
- Ştiu ce fac. - Annie, gândeşte-te la ce spui.
Vrei să te dai drept cineva care a fost ucis pentru informaţii?
Nu. A otrăvit-o fiindcă a crezut că spionează pentru Mossad.
Furtul poşetei a fost o înşelătorie pentru a afla ce face şi de ce.
Unde vrei să ajungi?
Plăteşti ca să închiriezi o cutie de valori. Deci chitanţe şi carduri.
Poate erau în poşetă. Cât credeţi că îi ia lui ca să ajungă la bancă?
- Gata cu vorba. Trebuie să acţionăm. - Dar nu imprudent.
Ai spus-o şi tu. Poate supraveghează banca,
aşteptând să apară o tânără cu cheia.
Are dreptate, Annie. Riscurile nu sunt mărunte.
E şansa noastră să obţinem informaţiile.
Nu-i aşa?
Mossad furnizează microfonul. Fiecare partener îşi face partea.
Bine.
Am aflat răspunsul de la el.
Khalid vehiculează bani prin organizaţii teroriste.
Ceasul conţine programul lui, lista de nume şi date bancare.
Mi-am imaginat că o să-ţi spună aşa ceva,
să te provoace cu cea mai puternică informaţie.
Îl cred.
Bine. Vom afla curând... imediat ce vii cu informaţia.
Între timp, memorează semnătura şi datele Karinei.
Mă apuc imediat de treabă.
Ai cerut s-o folosim şi acum o protejezi?
Ţi-ai pierdut minţile.
- Am evidenţiat un argument. - Te-ai evidenţiat ca idiot!
Nu pierde din vedere rolul mai mare pe care îl joacă.
Nu-l pierd. Am arătat cât de devotat sunt acestei misiuni.
Te culci cu fata aceea?
Nu.
De ce nu? Ar putea grăbi lucrurile.
Prima zi de lucru s-a transformat în noapte?
Trebuie să învăţ toate astea până mâine.
Înseamnă că... berea iese din discuţie.
Din păcate.
A fost o zi ciudată.
Azi dimineaţă eram interogată la o fermă de cai,
nesigură că mai am de lucru.
Apoi am fost expediată, spunându-mi-se că mâine primesc o medalie.
- Asta-i bine. - Aşa să fie?
Hai să discutăm asta la o bere.
Dar nu astă seară.
Bine ai venit acasă, Walker.
- Bună. - Te-am căutat.
Am avut o întâlnire la biroul iranian.
Asistenta ta spunea că nu te găseşte.
- E o zi aglomerată. - Acela era Seth Newman?
N-am văzut.
Ne vedem acasă.
Stai puţin. Voiai ceva?
Gravorul medaliei pentru Annie voia să întrebe ceva.
- Am lămurit problema cu Beth. - Bine.
- La revedere. - Pa.
- Bună seara. - Bună.
- Aş dori o cameră, vă rog. - Sigur.
Pentru câte nopţi?
Voi sta un timp.
- Bună dimineaţa, domnişoară. - Bună dimineaţa.
Mă numesc Karina Vost. Aş vrea să accesez cutia de valori.
O clipă.
Data şi locul naşterii, vă rog.
31 octombrie 1981, Lugano, Elveţia.
Dar am fost crescută aici.
Înţeleg. Numărul contului?
7855... 432... 1186.
Mulţumesc.
Şi semnaţi aici.
Se pare că e o problemă.
- Nu înţeleg. - Semnătura nu se potriveşte.
- Daţi-mi voie să încerc din nou. - Sigur.
Poftiţi.
Vă mulţumesc, dră Vost. Urmaţi-mă.
Cutia 425, vă rog. Iată cheia.
Vă las singură şi revin în câteva minute.
Mulţumesc.
Lucrul acela nu-ţi aparţine.
- Cum ai intrat aici? - Dă-mi ce-ai luat din cutie.
Sunt doar bani. I-am lăsat înăuntru.
Crezi că nu pot intercepta o cameră de luat vederi?
Planul tău are nişte goluri. Nu vei reuşi să ieşi de aici.
E un bărbat, cred că e de la Mossad...
- Aşteaptă afară. - Nu-i singurul meu ajutor.
Şi eu am fost pregătit la Fermă.
Dacă CIA voia o petrecere mare, ar fi fost una.
Acum dă-l încoace.
Nu!
Ajutor!
- Ce se întâmplă? - Deschide uşa. Repede!
Ce anume faci tu pentru Khalid?
A fugit, Eyal.
- Dar cum a intrat acolo? - A găsit o breşă în securitate.
- Sau a plătit pe cineva... - Simple teorii.
Da, dar nu mai contează.
- N-a reuşit. - Dar a luat ceasul.
Te opreşti o clipă?
Nu. Trec ani până aflăm alte informaţii despre Khalid.
Eyal!
Am încercat cu ziduri de protecţie
şi am păstrat secrete faţă de cei apropiaţi, dar n-a ieşit bine.
- Ce înseamnă asta, Annie? - Că ceasul aparţine amândurora.
Ann Catherine Walker...
te rog să accepţi această distincţie în numele unei agenţii recunoscătoare.
Vă mulţumesc.
Domnule, ştiu că nu mi se dă voie s-o păstrez.
Voi avea grijă să fie bine păstrată. Felicitări din nou.
Annie.
Voiam să-ţi spun că îl căutăm pe Griffin Cole.
- Şi sunt sigură că-l vom găsi. - Bine.
Şi că analiştii cercetează informaţiile aflate în ceas.
Bine.
Poate ţi se pare dur faptul că n-am vrut să le dai şi lui Eyal.
- Ai avut motivele tale. - Da, raţiuni de spionaj.
Dar există şi alte motive. Eu...
Văd cât de apropiaţi sunteţi.
Am avut multe misiuni împreună.
Şi ştiu că această prietenie poate fi reconfortantă,
dar el lucrează pentru o agenţie concurentă.
Înţeleg acest lucru.
Şi n-am vrut să devină un tipar.
Vreau să spun că... cei pe care te poţi baza sunt aici.
Mulţumesc pentru distincţie.
Noapte bună, Auggie.
Tommy, ai văzut-o pe Annie?
- Cred că a plecat acasă. - Bine, mersi.
Ce faci aici?
Păi...
Hotelurile sunt deprimante, neshama.
Am ceva mai bun.
Du-te şi ia-ţi bagajul. Te aştept aici.
Bună. Mă numesc Alison şi sunt dependentă.
Bună, Alison.
Am servit cu credinţă Agenţia Centrală de Informaţii
timp de 16 ani.
Şi e plină de prietenii mei.
Dar persoanele din această cameră sunt familia mea.
Sunt foarte recunoscătoare pentru aceste întâlniri.
Pentru că putem împărtăşi lupta noastră în întuneric.
Cunosc trucul. Şi eu am scos un apartament din pălărie
ca să prostesc pe cineva.
Nu e niciun truc. E casa mea din Washington.
Poţi sta aici până te repui pe picioare.
Eyal, e prea mult.
Eu n-o să te încurc. Sunt cearşafuri curate pe pat,
e mâncare în frigider, iar eu... trebuie să prind avionul.
Stai puţin. Întâi mănâncă cu mine.
Bine. Dar eu gătesc.
Walker, eşti acasă?
Cât crezi că durează până află şefii tăi că ne-ai dat informaţiile?
Nu ştiu. Nu-mi pasă.
Ne-au adus împreună fiindcă lucrăm bine împreună.
Nu se poate şi una, şi alta.
Sunt impresionat.
Înveţi să tratezi cu agenţia, arăţi că nu poţi fi dată la o parte.
M-ai avut în mână, să ştii. Când a fugit Griffin,
puteai să păstrezi ceasul pentru tine.
- De ce să informezi şi Mossad? - Nu l-am dat lor.
Ţi l-am dat ţie.
Noapte bună, Annie!
Subtitrarea: Cornelia şi BlackAmber Nifty Subtitles Team şi SubTeam
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman
Iată o copie a informaţiilor de pe ceas.
Cum le-ai furat?
Ea mi le-a dat.
Înseamnă că tu eşti omul potrivit.
Asta-i tot?
Vei trece la etapa următoare?
Aşa cum am discutat.
Ea unde stă?
La ea acasă.