Din episoadele anterioare...
Părinţii noştri ne-au zis să nu ne temem,
fiindcă au adus cu ei acel cufăr vechi.
- Ce era în el? - Nu contează. Ne simţeam protejaţi.
Mi-am dat seama că nu cereai permisiunea.
Ne spuneai doar că te duci în Rusia.
Dacă te prind ruşii, CIA nu te mai poate ajuta.
Zarya, ţi-am cunoscut fratele. Pe Simon.
- Te aşteptai să mă îndrăgostesc de el? - Da.
Nu mă aşteptam să se îndrăgostească şi el.
Haide, Annie, apasă pe trăgaci!
Unde eşti, Annie? Credeam că eşti deja pe drum.
Acum, da. Am terminat aici.
- Deci ai... - Da.
Acum mă întorc acasă.
- Nu te mai aud, Annie. - Am zis că mă întorc acasă!
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
COVERT AFFAIRS Sezonul 3 Episodul 11
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman
Cred că ţi-ar plăcea să te întorci acasă.
Şi eu aş vrea asta. Nu trebuie decât să cooperezi.
Pe mine mă cheamă Alexei. Spune-mi numele tău, te rog.
Mă numesc Pinja Stanis. Sunt din St. Petersburg.
Nu eşti Pinja Stanis.
Te numeşti Annie Walker şi eşti agent CIA,
ai fost trimisă s-o omori pe fosta ta colegă, Lena Smith.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Telefonul.
Cartela.
Ultima oară ai sunat un tip, Mingus.
Acelaşi prefix pe care-l foloseai s-o contactezi pe Lena.
Îţi sunai şefii. Cine e Mingus?
Nu înţeleg, cred că e o greşeală...
Din nou, greşit. El este Mingus.
Lena era o sursă grozavă de informaţii, mai ales în privinţa ta.
Dacă ştii răspunsurile, de ce mă mai întrebi?
Vreau să văd cum arăţi când mă minţi.
E bine, mulţumesc.
Deci, cum rezişti?
Am avut şi zile mai bune.
Oferta rămâne valabilă, dacă eşti interesată.
Uite-l pe Arthur.
Niciunul din noi nu-şi dorea să se ajungă aici
şi să discutăm cele mai sumbre variante.
De patru zile, am pierdut legătura cu agent Walker
şi e momentul să luăm în calcul varianta capturării ei.
- Asta-i cea mai sumbră variantă? - În situaţia de faţă, da.
E foarte rău dacă e captivă.
Dacă nu face faţă presiunii interogatoriului...
- Va face faţă. - Dacă nu poate şi spune totul FSB,
trebuie să ştim cum periclitează asta operaţiunile CIA.
Annie nu va vorbi.
Şi-a dovedit deja loialitatea eliminând pe cineva
care putea face mult mai mult rău operaţiunilor noastre.
Nimeni nu se îndoieşte de curajul şi loialitatea ei.
Facem inventarul riscurilor şi vulnerabilităţilor ei ca agent,
aşa cum procedăm cu toţi ceilalţi.
Deci?
Annie cunoaşte toate detaliile următoarelor operaţiuni:
Spartacus, Zyzyx, Sentinel...
Dacă puteam alege un alt loc de judecată, o făceam.
- Ai fi fost mai puţin detaşat? - Asta e o gafă, Joan.
Nu se are în vedere numai demisia ta.
Deocamdată, înregistrăm totul pentru a elimina orice confuzie.
Un inventar al vulnerabilităţilor?
Poţi să-i spui "agent Walker", dar tot o vei lua personal.
Facem tot ce putem s-o aducem înapoi. Gândim întruna strategii.
- Sper. - Facem ce putem.
- Ştia în ce se bagă. - Nu cred că ştia, Arthur.
Câţi agenţi înţeleg cu adevărat expresia
"vom nega orice cunoştinţă despre asta"?
Nu ştiu ce vrei să spun sau să fac.
Vreau să nu te mai prefaci că Annie e o persoană oarecare,
un obiect ce poate fi controlat.
Am înţeles mesajul.
Sunt impresionat.
Ai rezistat mai mult decât majoritatea.
E important să ţi se spună că eşti mai bună decât alţii, nu?
Cred că nu ţi s-a zis prea des în copilărie.
Simon însă era mai generos cu afecţiunea sa.
- Ce ţi-a spus despre operaţiunile lui? - Nimic.
Te-a dus în Cuba. Şeful lui a murit.
Pe tine te-a păstrat în viaţă.
Îmi pui aceleaşi întrebări, iar eu îţi dau aceleaşi răspunsuri.
Care din noi e cel încăpăţânat?
Domnule, cu tot respectul,
sunt mai bine de două săptămâni de la capturarea lui Annie.
Când ne mişcăm fundul să facem ceva?
Cu tot respectul, zici...
- M-am gândit să vă atrag atenţia. - Ai făcut-o.
- Pentru asta ai venit până aici? - Nu, am venit să vă dau asta.
M-am interesat despre Lefortovo.
Am întocmit nişte schiţe pe baza spuselor foştilor prizonieri.
Nu ni s-a confirmat că e închisă acolo.
Acolo i-au ţinut pe Litvinenko şi Rust.
Şi pe ea o ţin la Lefortovo, sunt aproape sigur.
Ştiu că nimeni n-a evadat de acolo, dar am găsit câteva puncte slabe.
O echipă restrânsă ar putea intra printr-un tunel adiacent.
E vorba de o închisoare fortificată, sub pământ,
situată în mijlocul unui oraş imens.
Chiar dacă intrăm, ce facem ulterior?
Nu avem controlul spaţiului aerian. Suntem la sute de km de graniţă.
- Ştiu că e riscant. - E o misiune sinucigaşă.
Crezi că eşti singurul de aici care plănuieşte salvarea ei?
O echipă întreagă face planuri, încă de când a fost răpită.
N-am dat curs niciunuia fiindcă nu era nimic fezabil.
Nu putem negocia eliberarea ei la schimb cu alt spion de-al lor?
Ruşii nu recunosc că au arestat-o, nici noi nu putem admite implicarea.
Adică soarta ei e pecetluită de un joc de poker între mincinoşi?
Dacă nu se schimbă situaţia din teren, nu pot face nimic.
Mi-aş fi dorit să nu fie aşa, dar asta e.
Nu vine nimeni după tine. Ai înţeles deja asta, nu?
De ce te temi? Că vei fi considerată trădătoare?
- Da. - N-ai de ce.
Cuvântul ăsta nu mai înseamnă nimic. De multă vreme.
Vreau să merg acasă.
- Atunci spune-mi ce ştii. - Nu pot.
Scrie. E mai uşor aşa.
Sunt stângace.
Dacă te întrebai când voi trece la metode mai dure...
- Dă-i drumul! - Nu-ţi voi face rău.
O recunoşti? Sora lui Simon.
Unora le e mai greu să-i vadă pe alţii suferind
decât să sufere ei înşişi.
Mâine vom vedea ce fel de om eşti.
Scuze că am venit neanunţat, n-aveam numărul tău de telefon.
N-aveai niciun plan azi, nu?
Eşti teafără.
Uite, am luat ce-am putut.
Sper să ţi se potrivească.
Paşaportul.
Nu trebuie să plecăm decât peste 14 minute,
deci ce-ar fi să faci un duş?
Să-ţi simţi din nou picioarele.
- Ce faci? - Iniţiez protocolul.
- A cui e casa asta? - A unui prieten.
Nu-i o operaţiune Mossad, dacă aici băteai.
Ai venit pe cont propriu? De unde ai ştiut unde mă găseşti?
Am ghicit. Exagerez puţin...
Să ştii că ai cel puţin un prieten adevărat acasă.
Du-te.
Stai să înţeleg.
Ai pus la cale o operaţiune de salvare cu un singur om
care e spion la concurenţă.
Asta ai înţeles tu din ultima discuţie.
- A funcţionat. - Deocamdată.
Dacă nu ieşea bine, nu voiam să ne poată fi atribuit ceva.
Eyal este foarte competent şi îi era dator lui Annie.
Îmi faci legătura la Tel Aviv?
Aş fi făcut-o chiar eu dacă puteam.
- Joan ştie despre asta? - Până acum, nu.
- Dar acum ştie? - Încă nu-i în biroul ei.
Încercăm să dăm de ea.
Asta schimbă totul în relaţia cu ruşii.
Asta era şi ideea.
Cred că o vor împuşca pe loc.
Ştim amândoi că ar fi murit în închisoare.
- Măcar evadarea îi mai dă o şansă. - Care e planul acum?
Le-am obţinut acte amândurora.
- Vor fi în expresul 216 de Helsinki. - Vor merge cu trenul.
Da, au maşină, dar vor fi prea multe blocaje rutiere.
Dacă poţi face ceva să le acorzi protecţie suplimentară...
Nu mai avem agenţi la Moscova după ce i-a deconspirat Lena.
- Rivka Singer pe linia 2. - Spune-i că vin în 30 de secunde.
Am putea trimite nişte agenţi din Helsinki încoace.
- Le poţi da un mesaj? - Da, am iniţiat un protocol.
Tver e la câteva ore de mers spre nord. Le trimitem întăriri,
dar până acolo sunt pe cont propriu.
- Bine. - Rivka.
Trebuie să plecăm, Annie, să prindem trenul.
- Vreau să ne oprim întâi undeva. - Ce tot spui?
O prietenă de-a mea e în pericol. Zarya Fischer.
La fel şi o prietenă de-a mea. Annie Walker. O cunoşti?
Cel ce m-a interogat ameninţa că-i face rău dacă nu mărturisesc.
Aşa se procedează la interogatorii, dar 99% sunt prostii.
- Nu-mi pot asuma riscul. - Ascultă-mă.
Zarya nu le e de niciun folos dacă nu te mai au pe tine,
aşa că cel mai bun lucru pentru ea ar fi să te distanţezi şi să pleci.
Dacă vrei să pleci fără mine, te înţeleg.
- Ai făcut mai mult decât oricine. - Să ştii că aşa e!
E vorba de sora lui Simon Fischer, nu?
Orice ar fi însemnat el pentru tine, s-a terminat.
- Nu-i poţi rămâne datoare la infinit. - Îi sunt datoare ei.
O persoană normală nu face aşa ceva. Ştii asta?
Zona pare liberă, nu?
De ce-ar crede FSB că te-ai oprit să treci pe aici?
Eu te cunosc şi tot nu-mi vine să cred.
- Cinci minute. - Trei.
Nu ne tocmim.
Annie!
- Eşti încă în viaţă. - Da.
Am încercat să aflu ce-ai păţit.
Am auzit atâtea zvonuri. N-am vrut să le cred.
Putem vorbi undeva?
Vorbeşti cu cineva care a trăit toată viaţa între spioni.
Ştiu cum să-mi fac o ieşire rapidă.
L-am reînnoit anul trecut.
E pe numele tău adevărat.
Până acum n-a fost o problemă.
Ce faci?
Mă asigur că ai o cale de ieşire mai bună.
E cel mai curat paşaport pe care-l poţi avea.
Vreau să pleci undeva unde ei să nu dea de tine.
- Şi tu? - Nu-ţi face griji.
Mă descurc. Asta-i meseria mea.
Permite-mi să-ţi dau asta.
E cheia de la cufărul familiei mele.
Acum nu mai deschide nimic,
dar mie mi-a adus multă linişte, iar Simon ar fi vrut s-o ai tu.
N-o pot accepta. E a familiei tale.
Tu eşti familia mea.
Mulţumesc.
Poate că data viitoare stelele vor străluci mai puternic pentru noi.
- Unde se duce prietena ta? - La aeroport.
- E mai bine să ne despărţim. - Ţi-ai dat seama că am dreptate?
Ai spus că avem un orar.
E al nostru.
- Vezi ce văd şi eu? - Da.
Nu te alarma, neshama.
Să mergem.
- FSB. - Continuă să mergi.
Poate găsim o cuşetă sau o baie în care să ne ascundem.
El este.
Să mergem pur şi simplu.
Fugi, fugi!
Annie! Pe aici.
Nu, nu-i trimite.
Nu vor avea cu cine să se întâlnească în Tver.
Toată lumea să aştepte până vă dau de veste.
- De ce nu m-a sunat nimeni? - Am încercat de vreo şase ori.
- N-ai răspuns. - Ce-i cu Annie? Unde e?
Ştim doar că nu s-a urcat în trenul de Helsinki.
- Nu ţinem legătura cu ea? - Nu direct.
Am stabilit un protocol cu Eyal printr-o altă sursă.
- Pentru a evita legătura directă. - Bună decizie.
Ruşii sunt prea pricepuţi în monitorizarea de transmisii.
Şi acum? Putem folosi altă frontieră?
Letonia sau Estonia? Le facem rost de o maşină.
Ne-am stors creierii cu asta ore întregi.
Nu primesc nimic.
Bun. Dar avem totuşi echipamentele de urgenţă.
Mai e un fost soldat cu care am fost înrolat...
Lucrează la paza portului Petersburg.
Dacă avem noroc, dacă nu suntem prea compromişi...
Eyal, eu nu mai am echipamentul.
Cum adică?
L-am dat Zaryei.
Şi ce făceai când ajungeam la graniţa cu Finlanda?
Nu ştiu.
M-am gândit că o rezolvăm înainte să ajungem acolo.
FSB nu ne-ar fi lăsat în trenul acela.
Măcar îl poate folosi Zarya.
Ţi-ai dat colacul de salvare, Annie.
Ai vreo idee ce înseamnă asta?
Nu putem urca pe vapor, în avion sau în tren.
Opţiunile noastre sunt limitate drastic. Cam... niciuna.
- Dă-mi telefonul să sun la Langley. - În niciun caz.
Prea uşor de urmărit. N-avem luxul ăsta.
- Până găsim un adăpost. - Nu-mi pasă. Vorbesc cu Auggie.
Cu Auggie vorbesc! E planul lui.
El e cel care a pus la punct protocolul.
Nu ştiu cât de mult te-au intimidat
sau ce ţi-a băgat în cap tipul ăsta... Simon.
Dar dacă ţi-ai pierdut cumva dorinţa de a scăpa
din cauza vinovăţiei sau a ruşinii, fă bine şi scapă de ele
sau îţi jur că accept oferta şi te las aici.
Spune-mi că eşti gata să mergi acasă.
Sunt gata să merg acasă.
Încă o dată.
Vreau să fiu sigur că o şi crezi.
Sunt gata.
Ei bine... se pare că te-a auzit cineva.
Alex, vezi dacă poţi arăta avionul pe ecran.
Codul pentru dispozitivul de emisie-recepţie: De Havilland...
Dispozitiv găsit. Ce vedem?
Un echipaj de bord din Polonia, un pilot şi un copilot.
Au un transport de marfă bisăptămânal din Urali la Varşovia.
Opresc pe aeroportul militar Borisovsky să alimenteze.
Amândoi au luptat pentru Polonia în Asia Centrală, alături de noi.
Sunt loiali, sunt de încredere. Au promis
că ţin deschisă uşa avionului cât timp alimentează.
La ora 19:00 se întorc în carlingă şi pleacă spre Varşovia.
Asta e ocazia lor.
Dacă nu sunt în avion până seara la 7, uşa se închide.
Ia-o la stânga. Cam 1,5 kilometri.
- Ce-i asta? - E al anchetatorului meu.
- Pot să-l văd? - Nu ştiu de ce l-am luat.
Cred că am vrut să-i iau ceva.
E o inscripţie pe el. "Lui Alexei cu mândrie".
Aşa-l cheamă. Alexei Verşinin.
Pe anchetatorul tău?
- De ce? - Informatorii noştri ziceau
că un tip pe nume Oleg Yursky urma să se ocupe de interogatoriu.
Cred că au schimbat în ultimul moment.
- Sigur e aici? - Aşa arată pe hartă.
Ce fel de întrebări ţi-a pus?
Voia să afle ce ştiu despre operaţiunile lui Simon.
- Ce i-ai spus? - Nimic.
Nu fiindcă făceam pe eroina. Ci pentru că nu ştiam.
Şi nu m-a crezut.
Asta e cel mai înfricoşător.
CIA alege întotdeauna calea cea mai grea.
Dacă Auggie spune că e cea mai bună cale de ieşire din Rusia, aşa este.
Sunt sigur că e cea mai bună cale de ieşire. Dar cum intrăm?
Întregul perimetru e împrejmuit, baricade acolo şi acolo.
Vreo 30 de soldaţi, plus echipajul de bord.
Sunt deschis la sugestii.
- Eşti teafără? - Aşa cred.
Nu, nu, nu. Nu te mişca.
Arunc-o.
Ai slăbit puţin la închisoare.
Ar trebui să vii cu mine în Israel.
Te pune Safta Lavin pe picioare numaidecât.
Nu ştiu dacă pot să-i fac să mă creadă.
S-ar putea să mă fi grăbit să renunţ la stratagemă.
La urma urmei noi ştim câte ceva despre contralovituri.
Raidul de la Entebbe, Războiul de şase zile.
Am avut şi eu o experienţă similară în Liban.
Când eram în armată. A fost floare la ureche în comparaţie cu ce-i acum.
- Avionul decolează în două minute. - Vom ajunge.
Cum spuneam...
floare la ureche.
Pot să te întreb ceva?
Da, e culoarea naturală a ochilor mei.
Vorbesc serios.
Vreau să fiu sigură că n-ai venit în misiunea asta din cauza dosarului.
Cel despre Simon Fischer?
Cu sau fără informaţiile din acel dosar,
tot aş fi ajuns acolo unde am ajuns.
Îmi aştern singură patul.
Şi vreau ca tu să nu ai vreun sentiment de vinovăţie sau...
Vinovăţie? Sunt evreu. Ce ştiu eu despre vinovăţie?
Adevărul e că Auggie m-a prins într-o pasă bună.
Şi oricum eram prin zonă.
- Da? - Da.
Am o atracţie pentru balalaici.
Ce s-a întâmplat în raidul din Liban?
Recunosc că n-a fost cel mai bun moment al nostru.
Toţi eram necopţi.
Dar asta a fost atunci, acum e altceva.
Altă zi, o echipă mai bună.
- E o problemă. - Ce se întâmplă?
- S-a oprit avionul. - Nu, nu se poate opri.
Am pierdut ocazia.
Nu eram sigur că îl recuperez.
Am avut mai puţine dubii în privinţa ta.
Mark Sanderson. Cred că nu-i numele tău adevărat.
Cine eşti?
Un prieten.
Te felicit, Annie.
Evident că inspiri multă loialitate prietenilor tăi.
Păcat că nu poţi lua mai multe informaţii.
Cred că e un cadou de la cineva. Tatăl tău?
Bunicul.
Faptul că ţii aşa la ceva spune multe despre tine.
Dacă ai impresia că ai descoperit sentimentalism la mine,
te previn să nu mai încerci.
Îmi spune că nu eşti Oleg Yursky. I-ai luat locul în ultimul moment.
Probabil din cauză că ţi-a fost teamă de ce-aş putea să spun.
Şi de ce mi-ar fi teamă?
Că pot să spun că tu, Alexei Verşinin, ai trădat FSB.
Adică sunt trădător?
Asta mi-a spus Simon. Că eşti înşelător.
- Acaparator. - Inventezi. Nu ştii ce spui.
Dar eu ştiu. Totul se află în dosarul despre Simon Fischer.
- Apropo, eu sunt de la Mossad. - E ridicol.
Poate. Dar dacă există un grăunte de adevăr în ce-am spus,
n-aş vrea să fiu în locul tău.
Cuiva în situaţia ta i-ar prinde bine o strategie de ieşire...
cum ar fi o nouă identitate.
Paşaportul e curat. Ai acces la fonduri.
E posibil ca FSB să nu te găsească niciodată.
Până mâine la ora asta ai putea avea
o cu totul altă viaţă cu o identitate nouă.
Devii Mark Sanderson.
E un schimb cinstit pentru libertatea noastră.
Să presupunem că aveţi dreptate.
Ce mă opreşte să iau pachetul şi să vă împuşc în cap pe amândoi?
Dacă nu suntem acasă în 24 de ore,
datele de pe acel paşaport sunt trimise la FSB.
Îţi semnezi certificatul de deces.
Şi de unde ştiu că n-o faceţi voi?
Va trebui să mă crezi pe cuvânt.
Spuneai că îţi dai seama când mint.
Priveşte-mă.
Mint?
Opreşte!
- Ce faci? - Staţi pe loc!
Se va raporta că aţi murit.
Atâta vreme cât rămâneţi aşa, va fi mai uşor să găsiţi o ieşire.
Cel mai apropiat port este la 20 de kilometri în nord.
Dumnezeu să ne ajute pe toţi.
Ţi-e bine?
- Înşelătorie, nu? - Estimare calculată.
Am reuşit.
Îmi doresc să fi găsit nişte locuri mai bune.
Am senzaţia că sunt la clasa întâi.
Ar trebui să te las puţin singură.
După ce-ai fost izolată atât timp, te-ai obişnuit să fii singură.
- Probabil că te-ai săturat de mine. - Niciodată.
Vom vedea cum te simţi până la Stockholm.
Când ai dormit ultima oară?
Nu-mi amintesc.
Dar e ciudat. Nu mă simt deloc obosită.
Probabil din cauza adrenalinei. Trebuie să-ţi spun
că am avut partea mea de situaţii dificile.
Dar când Alexei a spus omului să oprească,
chiar acolo în mijlocul pustietăţii...
Nu mă deranjează să-ţi spun că...
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman