Din episoadele anterioare...
- Ce se întâmplă, Jai? - Vino cu mine.
Oricum nu voiam ton.
- Ai fost transferată. - Cine eşti?
Lena Smith, noua ta şefă. Cred că nu te-am folosit la capacitate.
Vreau să-l urmăreşti pe Simon Fischer.
- Vreau o unitate de stocare. - Du-te la târg.
Simon are o tabletă la care cred că pot avea acces.
Te iubeşte.
- Unde pleci? - În Cuba.
- Nu-mi pot folosi paşaportul. - Ştiu eu pe cineva.
- Nimeni nu va şti că a plecat. - Ai făcut ştampilele?
- Inclusiv cea de Maroc. - Baftă.
Intru, Auggie.
Putem intra împreună.
E cineva acasă?
Scuză-mă, dar ai trecut de spital.
Nu acolo trebuia să mă duci?
Cred că sunt pe moarte.
Nu astea mi-au fost instrucţiunile.
N-ai nevoie de un medic.
Ai nevoie de o ceaşcă de ceai.
În plus, eşti imaginea vie a sănătăţii.
Cum...
Ce-i asta?
Întrebările nu atrag decât răspunsuri.
Care mai e distracţia?
Două împuşcături în piept.
N-are puls. Nu se simte nici la gât. A fost rănită acum vreo zece minute.
Pregătiţi perfuzii. Anunţaţi banca de sânge că ne trebuie O negativ.
Pregătiţi cleştele toracic. Sunaţi sala de operaţii, o trimitem la ei.
Deschideţi pieptul, să vedem ce facem.
Hai, domnişoară, revino-ţi!
COVERT AFFAIRS Sezonul 3 Episodul 9
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Sunt contactul de urgenţă al lui Annie.
Am fost anunţat că e aici, dar nimeni nu spune ce se întâmplă.
- E teafără? - Veniţi cu mine.
Domnul Anderson? Sunt dr Lerman.
Cum se simte?
Am deschis-o la Urgenţe şi i-am repornit inima.
Acum o ducem la sala de operaţii să încercăm să-i tratăm rana,
dar e o operaţie foarte delicată.
- Se va face bine? - Vom şti mai multe peste câteva ore.
Mulţumesc, domnule doctor.
Bună, Annie.
Cum ai...?
- Vrei ceai? - Nu, mulţumesc.
- Un cub de zahăr sau două? - Nu-mi trebuie.
Aşa-i, eşti tu destul de dulce.
E grozav.
Eşti în mare pericol.
Din cauza cui?
Blackbird...
Trebuie s-o găseşti pe Blackbird.
Şi când o voi găsi?
Înţeleg.
Mă tem că nu ne vom mai revedea.
Credeam că-mi va fi mai uşor de data asta.
- Ce anume? - Să plec de lângă tine.
- Îmi pare rău pentru tot. - Mie, nu.
Oricum nu voiam ton.
Ce s-a întâmplat?
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit.
Vreau să vă punem la curent cu cele întâmplate în ultimele 24 de ore.
Lena mi-a prezentat mai devreme dovezi certe
că Annie Walker a transmis informaţii secrete
unui agent FSB pe nume Simon Fischer, care îi era şi amant.
Acum câteva ore au fost găsiţi împuşcaţi în bucătăria ei.
Credem că se certau cum să scape.
Simon a tras primul. Annie a ripostat şi l-a ucis.
Ea a supravieţuit, e în operaţie.
Fiindcă Lena e mai familiarizată cu dovezile,
vă va da detalii.
Lena...
Aveţi cu toţii un dosar în faţă.
Deschideţi-l la prima pagină.
Veţi găsi un cont deţinut de Annie într-o bancă offshore.
Numărul de cont a fost găsit în portofelul ei
când a fost împuşcată.
Annie primea sume regulate de bani în acest cont.
Fiecare sumă era de 10.000 $.
Întoarceţi pagina, vă rog.
Aveţi acolo planul de zbor pentru avionul privat al lui Simon.
Cu plecare din Washington, escală în Mexic şi sosire în Cuba.
Annie a cumpărat un paşaport de la un falsificator
pentru a călători cu Simon.
Pe următoarea pagină e lista informaţiilor secrete
divulgate de Annie lui Simon.
Deşi nu se ştie cum au ieşit aceste documente din Langley
sau de unde a făcut rost de drive-ul ascuns la ea acasă.
Dovezile de pe el arată că îl folosea pentru a-i transmite documente lui Simon.
Annie l-a abordat pe Simon Fischer sub oblăduirea mea.
Trebuia să fi descoperit mai repede.
Dar Annie a fost luată de la Fermă înainte să-şi termine pregătirea
şi a fost trimisă pe teren. Îi grăbim pe oameni,
îi aruncăm în joc înainte să facem cele necesare.
Din cauza asta stăm în miez de noapte şi înfruntăm consecinţele.
Bună.
Cafea.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Cum se simte? - E tot în operaţie.
Doamne... Cum s-a întâmplat?
Adică...
A dat cumva de belea?
Ţinând cont că a fost împuşcată,
aş zice că da, a dat de belea.
Aşa e, scuză-mă.
Tu eşti ultima persoană cu care a vorbit, nu?
Nu ştiu.
M-au sunat de la spital după ce-am vorbit cu ea.
De unde ştii că m-a sunat?
Directorul a rechiziţionat înregistrarea.
Chiar eu i-am dat-o.
A rechiziţionat-o? De ce?
- A sunat-o cineva pe sora ei? - Încă nu.
Nu putem anunţa familia până nu clarificăm nişte aspecte.
Când va fi cazul, o sun eu.
- Auggie... - O sun eu.
Trebuie să afle de la cineva care nu încearcă să-i acuze sora.
- A fost o noapte lungă, Auggie. - Nici eu n-am prea dormit.
Am fost la spital, să aştept ca medicul să scoată glonţul din prietena mea.
N-ai venit să mă ţii la curent cu starea ei, nu?
Se zvoneşte că Annie e acuzată de trădare.
Spune-mi că nu-i adevărat.
Aiurea!
- Alo! - Aiurea, domnule!
În niciun caz nu-i adevărat.
Ce dovezi aveţi? Vreau să le văd.
Nu ai acces la dovezile astea, Auggie.
Annie Walker nu-i trădătoare.
Nu-mi pasă ce dovezi aveţi, sunt greşite.
Voi face tot ce pot să dovedesc.
Vreau acces la dovezile împotriva lui Annie.
- Te rog. - Nu sunt autorizată să ţi-l ofer.
Eşti aici fiindcă ai fost respins de cel care o putea face.
Ştiu ce se întâmplă când fie şi umbra unei acuzaţii
planează asupra unui agent. Annie e acum izolată.
Ştiu cât îţi e de greu, Auggie, la fel îmi este şi mie.
Pare imposibil.
Dar dovezile aduse de Lena sunt clare.
- Chiar o crezi vinovată? - Nu ştiu ce să cred.
Asta fiindcă nu pot fi obiectivă şi nici tu nu poţi.
Cu ce te ajută dacă vezi dovezile?
Ai dreptate, nu sunt obiectiv.
Dau dracului dovezile Lenei, găsesc eu altele.
Orice ar avea care afirmă că Annie e trădătoare
nu valorează nici cât hârtia folosită.
Vezi, tocmai de asta verifică alţii,
care n-au nicio legătură emoţională cu Annie.
Inclusiv testarea Lenei cu poligraful.
Bună.
- Lieber, fă-mi un serviciu. - Spune.
- Vreau să asist şi eu. - Nu.
Serviciu ar fi să te duc la aeroport sau să te scot în faţa nevestei.
- Ce-mi ceri tu e cu totul altceva. - N-am nevastă.
Voi fi tăcut ca un şoricel. Nimeni nu va şti că am fost aici.
Nu pot.
Tot mai vrei să te transferi în Anglia, nu?
- Da. - Am un amic acolo, analist.
Se transferă la Berlin la sfârşitul lunii.
Îţi pot aranja un interviu cu Andrew Branch
înainte să se afle că slujba e disponibilă.
Să fii mai tăcut ca un şoricel!
Un şoarece mort.
Niciun chiţăit.
V-a fost desemnată o agentă pe nume Annie Walker?
Da.
A avut vreo manifestare care vi s-a părut suspectă?
Nu.
Annie a propus să îl urmărească pe Simon Fischer?
Da.
Aţi fost de acord cu misiunea?
Da.
Ştiaţi că Annie şi Simon au o relaţie amoroasă?
Nu.
Care-i verdictul? Adevărat sau fals?
Până acum spune adevărul.
E pierdere de timp.
Una ca Lena n-are nicio problemă în a minţi poligraful.
Pentru un şoarece mort, chiţăi cam mult.
Credeţi că Annie a avut vreo implicare în moartea lui Jai Wilcox?
Nu ştiu.
Da sau nu, vă rog.
Dacă doar astea sunt opţiunile, aş zice că da.
Ştiaţi de planurile lui Annie de a pleca în Cuba?
V-a anunţat Annie...
Ştiu că eşti o agentă exemplară
şi că ai făcut multe pentru agenţia asta...
Alo!
Dar de crezi că Annie a ucis pe cineva şi a abandonat pe cineva drag,
habar n-ai ce vorbeşti.
- Îmi pare rău... - E strigător la cer!
- Cine e şeful tău? - E-n regulă, Leo.
Înţeleg de ce eşti supărat pe mine, Auggie.
Dar nu aşa se procedează.
Toţi suntem frustraţi.
- Ştiu. - Să mergem.
Ai înnebunit?
Înţeleg.
Lăsaţi-mă o oră să adun materialele.
Da, domnule.
- Poftim. - Mulţumesc.
Directorul a convocat o comisie să determine
dacă Annie trebuie sau nu demisă.
Trebuie să-i informez în 30 de minute.
N-au trecut nici 24 de ore. Mi se pare o judecată pripită.
Ultimele şase luni n-au fost grozave pentru agenţie,
de când a fost ucis Jai aici
şi până acum, când avem o posibilă trădătoare.
Directorul e presat din toate părţile.
Singura cale de a scăpa e s-o cârpim cât putem de repede.
Cum să ia o hotărâre când Annie încă nu s-a trezit?
Ar trebui să aibă dreptul de a se apăra.
Am vorbit cu medicul ei. E stabilizată, dar nu se ştie
când şi dacă îşi va recăpăta cunoştinţa.
Mulţumesc.
- Eşti prietenul lui Annie Walker? - Da.
- Ai nevoie de ceva? - Să-i iau lucrurile personale.
Le-a luat deja un domn, mai devreme. Avea un mandat.
Trebuia să fi luat şi eu.
- Era ceva ce-ţi trebuia? - Asta speram să aflu.
E o listă cu obiectele ei lângă fişa de observaţie.
- Îţi pot face o copie. - M-aş bucura, mulţumesc.
Bine.
Durează câteva minute.
Am zis că durează câteva minute. Ia loc, te rog.
Ce faci aici, Danielle?
Am venit să fac un test cu poligraful.
Asupra ta.
Bine.
Nu-i momentul potrivit.
Niciodată nu-i momentul potrivit când vreau eu ceva de la tine.
Să-i dăm drumul.
Te numeşti Anne Catherine Walker?
Da.
Locuieşti în Washington D.C.?
În Georgetown, da.
Ţi-a plăcut codul pregătit de mine anul trecut, de ziua ta?
- Poftim? - Nici n-ai gustat.
Ai zis că ai luat un prânz copios mai devreme.
Ţi-a plăcut codul meu?
Da.
Zău, Danielle...
Ai vreodată intenţia
să ţii promisiunile pe care le faci sau ştii că le faci degeaba?
- Poftim? - Nu eu compun întrebările,
eu conduc interviul. Te rog să răspunzi la întrebare.
Am intenţia să-mi ţin toate promisiunile pe care le fac. Nu mint!
Aparatul arată contrariul.
Sincer, sunt mai înclinată să cred un aparat electronic decât pe tine.
Ştii ceva? Gata.
Te-ai gândit vreodată ce efecte are munca ta la CIA asupra familiei?
Ai avut cunoştinţă de pericolele posibile şi ai decis s-o faci oricum?
Niciodată n-a existat pentru mine ceva mai important decât tine.
Nu ştiu cui eşti loială.
Dar acţiunile tale sugerează că nu mie.
Bună, frumoaso, te duc undeva?
Vrei s-o citeşti? Am uitat ochelarii pentru citit în maşină.
Desigur, îmi pare rău. Să vedem...
pantaloni, pantofi, bluză, cercei, portofel, paşaport american...
- Paşaport? De ce îl avea la ea? - Poate pleca din oraş.
Nu, venea la mine.
E cumva seria paşaportului pe listă?
- Da. - Barber, vreau să verifici o serie.
- Vreau să ştiu dacă e fals. - Da, spune.
B 9 2 8 3 7 4 6 8.
- Nu, n-a fost emis de stat. E fals. - Făcut de noi?
Nu, nici CIA nu l-a făcut. E făcut de vreun falsificator din afară.
Fantastic.
E veste bună faptul că Annie are paşaport fals?
Cea mai bună pe ziua de azi. Şi vreau să-mi dai adresele
celor mai buni falsificatori din zonă.
Am să fac nişte vizite.
Domnule Guerrero.
E cineva?
Alo?
E cineva?
Domnul Guerrero?
Liber!
- Aţi găsit ceva? - Casa e goală.
A plecat în timp ce chemam ajutoare.
Am auzit o maşină pe stradă la două minute după ce am plecat.
Cred că era diesel. Pariem că era maşina cu care a fugit ucigaşul?
Ucigaş?
Ăsta n-a fost aici.
Sunt orb, dar ştiu diferenţa dintre un covor ieftin şi un cadavru.
Bun, atunci ce crezi că s-a petrecut aici?
Nu ştiu.
Vezi flori sau lumânări aromate în cameră?
Nu, nimic.
Puteam să jur că am simţit miros de lavandă.
Hai să te duc acasă. Trebuie să dormi.
Cât crezi că o să dorm, ştiind că se încearcă acuzarea lui Annie?
Nu-i ceva personal, Auggie. Vor lua o decizie în baza dovezilor.
Dacă ei caută doar dovezi s-o acuze, numai asta vor găsi.
Ajută-mă să-l conving pe Arthur să-mi dea dosarele.
- Cineva trebuie să lupte pentru ea! - De acord. De aceea am examinat
fiecare dovadă, căutând ceva care s-o ajute.
Şi eu ţin la ea, Auggie.
Ai încredere în mine să lupt pentru ea?
- Da. - Bine. Hai să te duc acasă.
Vreau să merg la spital. Pot să iau un taxi.
Vino. Te duc eu.
Da? Mulţumesc.
- Ce este? - Nu e oficial încă.
Dar am vrut să afli de la mine.
Comisia a hotărât s-o demită pe Annie.
Auggie avea dreptate. Directorul nu e interesat
de procedura standard. Aruncă vina şi trece mai departe.
Agenţii noştri depind de el pentru protecţie.
Când există dovezi copleşitoare că printre noi e un trădător,
trebuie să acţioneze foarte repede.
Poate că Lena a avut dreptate.
- Am adus-o pe Annie prea devreme. - Nu, Arthur, a fost pregătită.
A avut mai mult talent înnăscut decât oricine.
Şi în doi ani şi jumătate, cât am lucrat împreună,
s-a dovedit a fi un agent nepreţuit.
Nepreţuit... Chiar dacă te-a minţit tot timpul?
N-ai avut niciun dubiu în privinţa vinovăţiei ei încă de la început.
Nici măcar n-ai încercat s-o aperi.
Atunci cum rămâne cu agenţii care depind de tine să-i aperi?
Annie Walker... arată foarte, foarte vinovată.
E greu de acceptat.
Ştiu.
Ar trebui să vorbeşti cu ea.
- Mă aude? - Adevărul e că nimeni nu ştie.
Dar îmi place să cred că te aude.
Ţi-am lăsat ceva de mâncare la capătul patului.
Pari să ai nevoie.
Mulţumesc.
Annie, sunt eu... Auggie.
Îţi aminteşti, cel care ţi-a împrumutat Corvette.
De vreme ce am întreaga ta atenţie,
aş vrea să-ţi împărtăşesc gândurile mele
despre poezia supraevaluată a lui Billy Collins.
Dacă eşti de acord, să nu spui absolut nimic.
E nevoie de două persoane pentru această tachinare spirituală.
Altfel, e doar un tip care se dă grozav de inteligent.
Îmi lipseşti, Annie.
Îmi lipseşti de mult timp.
Totul a fost altfel între noi după Barcelona
şi e numai vina mea.
Am fost închis în mine şi distant
şi...
nici nu-ţi pot spune cât de rău îmi pare.
Nu ştiu dacă mă auzi, dar trebuie să te trezeşti.
Ştiu că nu eşti trădătoare. Şi în acest moment
eşti singura care mă poate ajuta să dovedesc contrariul.
Am nevoie de tine, Annie.
Niciodată n-am avut nevoie de nimeni.
Dar am nevoie de tine.
Avem informaţii că Blackbird stă în camera 309.
Singura cale să urci acolo fără să fii văzută
este să iei liftul de serviciu de la bucătărie.
Pare un plan bun.
Cum ajung în bucătărie?
Ai încredere în mine?
Cu toată fiinţa mea.
Ţi-am spus vreodată cât eşti de frumoasă?
- M-am aranjat bine, nu? - Nu mă refer la haine.
- Ar trebui să urci. - Nu s-a terminat melodia.
- Putem să mai dansăm puţin. - Nimic nu mi-ar plăcea mai mult,
dar ştim că nu e melodia noastră.
Vom dansa din nou, Walker, dar când va fi muzica potrivită.
Până atunci...
Cartela de acces pentru bucătărie e în buzunarul drept al hainei mele.
Hai s-o facem.
Bună. Mi-am zis că ţi-ar prinde bine.
Mulţumesc.
Asistenta spune că aproape a terminat de schimbat bandajele.
Mai durează vreo cinci minute.
Vreau să ştii că ce s-a întâmplat
ieri la detectorul de minciuni va rămâne în acea cameră.
Nu te învinuiesc pentru felul în care ai reacţionat.
Dacă pot să fac ceva pentru tine...
orice, doar să ceri.
Am venit să ajut.
Mulţumesc pentru cafea.
Lena a fost.
Când am găsit cadavrul lui Guerrero, am simţit miros de lavandă.
Dar a dispărut până să ajungi. Am simţit din nou mirosul la spital.
Nu era de la flori, a fost parfumul Lenei.
Lavander Palm, Tom Ford. Nu poate fi coincidenţă.
- Ea a fost în casă! - Nimeni n-o antipatizează mai mult,
dar s-o acuzi pe Lena de crimă în baza parfumului folosit...
- E echivalent cu o catastrofă. - A fost acolo, nu sunt nebun.
Nu spun că eşti. Dar ajută-mă să fac conexiunile.
De ce l-ar ucide Lena pe cel care a falsificat paşaportul lui Annie?
Poate că nu l-a cumpărat Annie. Poate l-a cumpărat Lena.
Ce motiv ar fi avut? Şi de ce s-o facă pe ascuns?
Dacă nu cumva Lena era în complicitate cu Annie.
Poate că Lena e adevăratul agent FSB, iar Annie e doar marioneta ei.
De asta l-a ucis pe Guerrero, gândeşte-te.
El putea dovedi nu doar că Lena ştia despre călătoria ei în Cuba,
dar şi că a ajutat-o să ajungă acolo. Şi dacă afla cineva,
acoperirea ei începea să se destrame.
E o teorie plauzibilă, dar e ipotetic. Poţi demonstra ceva?
De asta am venit. De unul singur am ajuns cât de departe am putut.
Am nevoie de dovadă pentru a parcurge restul drumului.
Şi dacă n-o primesc, să te aştepţi la demisia mea.
Deoarece este o perioadă stresantă, am să mă prefac că n-ai cerut
ca eu să încalc vreo zece reguli dându-ţi informaţii
cu mult peste permisiunea ta.
Dar mai încearcă o dată şi te asigur că n-o să-ţi placă ce va urma.
Te rog să mă scuzi, trebuie să anunţ tehnicienii.
Nu reuşesc să accesez dosarul cu probe de pe serverul Manhattan.
Trebuie să spun codul de acces şi nu te pot lăsa să-l auzi.
- Înţelegi ce spun? - Cred că da.
Bun.
Lena a întrerupt misiunea de a-i câştiga încrederea lui Fisher
fiindcă nu aducea informaţii. Agenta Walker a rămas la DPD.
... cu un investitor. E suspectată a fi agentă FSB.
Am văzut lumina aprinsă la bucătărie şi un Volkwagen roşu pe alee.
Am crezut că e cineva acasă. Era linişte. În afară de cadavre,
n-am văzut nimic neobişnuit. Doar maşini şi case.
În afară de cadavre, n-am văzut nimic...
N-am văzut nimic neobişnuit. Doar case şi maşini.
La fel ca în tot cartierul...
... doar case şi maşini.
Baza de date a Registrului Auto.
Înregistrat pe numele Lena Smith. BMW X5 2011, gri, diesel.
Nu mă aşteptam să te văd plecând aşa curând.
- Cred că am găsit ceva. - Atunci vin cu tine.
- Bine, tu conduci. - Cred că e mai bine.
- Unde mergem? - Să încercăm o minune.
Domnul Goodman? Putem discuta puţin?
- Sunteţi poliţişti? - Avem nişte întrebări
despre cele declarate seara trecută.
Da, sigur. Spuneţi.
În seara în care ai găsit cadavrele, îţi aminteşti să fi văzut un BMW X5
de culoare gri parcat prin apropiere?
Un BMW gri...
- Da, l-am văzut. - L-ai văzut?
- Eşti sigur că era BMW? - Da, sunt sigur.
Stau mult prin cartier şi îmi amintesc
că era parcat sub un copac mare, acolo unde parchez mereu camioneta.
Trebuie să ţin prăjiturile la răcoare.
Culoarea, fabricaţia şi modelul corespund maşinii Lenei şi era parcată
în apropierea casei lui Annie în seara respectivă.
Nu cred că e suficient ca s-o implice pe Lena.
Dar ar fi argumente foarte bune pentru amânarea demiterii lui Annie
până vom face alte investigaţii.
Spitalul e pe linia unu.
Alo.
Înţeleg.
Bine. Mulţumesc, domnule doctor.
- Ce este? - S-a trezit Annie.
Câteva minute. Şi a fost conştientă. Medicul spune că e semn foarte bun.
Ia te uită cine s-a întors acasă pentru a-şi face cuib.
Tu eşti Blackbird. Trebuia să fi ştiut.
E ciudat cum fiecare oglindă face ca totul să pară diferit.
În loc să mă cauţi atât timp...
trebuia să te fi uitat în oglindă, Blackbird.
Ştii cine eşti? Cine eşti cu adevărat?
Uită-te în inima ta. E singura care nu minte.
Te-am prins!
- Ce faci? - O resuscitez! I s-a oprit inima.
Ajută-mă!
Lena!
Ajutaţi-ne!
Joan!
Nu! Nu!
Ajutor!
Sunt Joan Campbell.
Vreau să fie blocate toate ieşirile din Washington.
Gări, autogări, aeroporturi.
Să fie închise toate.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to elderman