Deci, o sută de oameni sunt captivi
în fundul oceanului,
şi se prăjesc încet din cauza radiaţiilor?
Candidez împotriva ta,
şi voi demisiona după ce îi salvăm pe acei oameni.
Aşa stă treaba, Douglas:
Mă ajuţi spunându-mi tot ce am nevoie să ştiu
despre planul mamei tale.
Tu ai venit la mine, adu-ţi aminte.
Vine un tsunami cu rahat
pentru că fac parte din această familie.
Îl vom înlătura pe Sean Reeves.
Tacticile tale mă dezgustă.
Eşti implicată deja.
Congresmanul Reeves are o aventură
cu fiul tău, Thomas.
Ai o problemă serioasă, şi continui să adaugi
carburant pe foc.
Sam, cheamă o ambulanţă!
Mai este puţin timp acum,
şi credem că echipa de salvare este pe cale să ajungă la fund.
Aceşti scafandrii sunt din Unitatea Mobilă Unu a Armatei,
din Hawaii.
În această seară, îşi riscă vieţile pentru o sută de chinezi străini,
blocaţi la 600 de metri sub apă,
la 13 mile depărtare de coasta din San Diego.
Aşteptarea este pe cale să se sfârşească acum.
Nu este vorba doar de viaţa scafandrilor noştri
şi a echipajului chinez...
Cred că ştim cu toţii ce este în joc aici.
Ne apropiem cu cablul numărul unu.
Zece metri şi ne apropiem.
Cinci metri.
Trei.
Doi.
Unu.
Vor să-l ţină sedat
până iese cocaina din sistem.
Cred că i-au dat prea multă.
Mamă!
De parcă nu aş fi destul de stresată pentru supradoză.
există şase martori de care ştim.
Am vorbit cu Gary de la biroul de presă,
deja primeşte apeluri.
- Nu putem acoperi asta. - Îl voi suna Bobby Cartwright.
El va şti ce să facă.
Nu angajăm un "reparator".
Pe lângă filmări cu telefonul, poze,
sau spitalizarea,
dorind să-i vadă fişa medicală...
Sunaţi-o pe Susan Berg.
Mamă, asta este...
Spune-i că vrem să ne întâlnim.
Nu am timp să mă cert cu tine pentru asta, Douglas.
Doar fă-o.
Este fratele meu geamăn.
Aş dori să fiu aici când se trezeşte.
Şi aş face orice să fac acelaşi lucru,
dar noi doi trebuie să-l ajutăm în alte feluri.
Voi sta cu el.
Acum, fă ce trebuie să faci,
dar eu voi sta chiar aici lângă el.
Îl vor lăsa să plece într-o zi sau două, aşa că...
Vreau să se mute cu noi.
Vrei ca tu şi Anne
să pregătiţi camera pentru musafiri şi casa pentru el?
Vom face această cameră perfectă.
S-a referit să curăţăm tot.
Pregătiţi această cameră.
Şi da, scăpaţi de orice substanţe.
Exact ca anul trecut în Ianuarie, când a venit de la dezintoxicare.
Da, a ajutat mult atunci.
Răhăţelul nu va învăţa niciodată.
O reacţie alergică?
Da. La un antibiotic pe care i l-au administrat lui T.J.,
şi a intrat în şoc anafilactic.
Aşa că l-au dus repede la ER, şi...
... i-au administrat ceva, epinefrină...
Din fericire, se simte mult mai bine acum.
Bine...
Fişele medicale sunt disponibile?
Sunt confidenţiale.
Nu cred că vă aşteptaţi să cred asta.
Nu este important să crezi tu.
Este important să scrii asta,
exact aşa cum îţi spun eu.
Nu transcriu mesaje pentru presă.
Este slujba mea să caut adevărul
şi ce aţi spus voi nu are nicio susţinere.
Susan, aş dori să scrii oricum.
Nu îmi voi folosi reputaţia
sau pe cea a ziarului meu să opresc speculaţiile despre T.J.
Nu o voi face.
Şi dacă aş fi dispusă să încalc Securitatea Naţională...
Mamă...
Şi ţi-aş oferi o poveste în schimb?
Ascult.
Vreau să ştii că, ca Secretar de Stat,
nu aş face niciodată ceva ce ar putea înşela publicul.
Dar ca mamă...
... aş face orice să-mi ajut fiul.
Există un submarin chinez
pe fundul Oceanului Pacific,
aproape de coasta din San Diego.
Chinezii pretind că nu este acolo,
că nu au fost prinşi în timp ce ne spionau,
şi sunt dispuşi să-şi lase oamenii să moară.
Preşedintele Garcetti face
tot ce poate ca să-i salveze.
Douglas merge acolo chiar acum.
Există loc în avion,
şi tu ai fi singura jurnalistă care ar avea
acces nelimitat în operaţiunea de salvare.
Nu am ştiut că sunteţi aici...
Annie, dragă. Bună.
Ţi-o aminteşti pe Susan Berg, aşa-i?
Ne-am întâlnit.
Mă bucur să te revăd.
- Bună, Annie. - Bună.
Hei, ce sunt acestea?
Lucruri, pentru camera lui T.J..
- Scuze, simt că întrerup ceva. - Nu întrerupi nimic.
Douglas şi Susan tocmai să pregăteau
pentru zborul spre San Diego, nu-i aşa?
Mişto.
Bună, Alice...
Ei bine, a spus când sau unde?
Bine, da. Nu, îi voi spune.
DCM Han.
Vrea să te vadă urgent.
Se îndreaptă înspre acolo.
Ţi-am cerut să nu te implici, Doamnă Secretar.
Şi tu faci opusul.
Ai spus că nu te poţi implica, Lee Bao.
Îi salvăm pe oamenii tăi.
Faceţi o greşeală.
Guvernul vostru trebuie să oprească orice operaţiune de salvare.
Hardware-ul este prea valoros.
Nu ne permitem ca CIA să ne umble prin echipamente.
Hardware-ul este prioritatea ta, Lee Bao?
Adevărul este, Elaine...
... ordinile au fost comunicate.
Dacă încercaţi să-i salvaţi,
echipajul va fi forţat să distrugă nava.
Te referi la eliberarea materialului nuclear în California?
22 de milioane de oameni locuiesc lângă coastă.
Eşti nebun?
Nu pot să fac nimic.
Poţi să-l suni pe Tong.
Acum.
Nu declanşaţi
o bombă subacvatică înspre coasta noastră.
Este mai presus de Tong.
Cine este mai presus de preşedintele vostru?
Forţele Marine.
Singura cale de a evita catastrofa,
este ca Statele Unite să stea deoparte.
Ai avut o dimineaţă productivă.
Mi-ai văzut partea?
Este uimitoare, nu-i aşa?
Povestea cu submarinul, este uimitoare.
O navă de război chineză cu propulsie nucleară,
aproape de coasta Californiei,
vieţi atârnă în balanţă,
va ajunge peste tot, ştii, noi am fost primii.
De fapt, poate că este o poveste atât de mare
încât nimeni nu va observa povestea despre
reacţia alergică a lui Thomas Hammond faţă de nişte antibiotice.
Sunt editorul tău, totuşi.
Este treaba mea să verific.
Scuipă tot. Mă grăbesc.
Te îmbarci într-un avion al statului cu Douglas Hammond.
Am acces.
Am acces la un uriaş incident internaţional,
şi niciun reporter nu mai are.
Nu am crezut niciodată că va trebui să te acuz
de a fi la mâna familiei Hammond.
Atunci nu o face.
Vrei să spui că aceste ştiri
nu au nimic în comun?
Nu te gândi prea mult, Alex.
Tu vorbeşti despre globii oculari,
eu tocmai am adus ceva de partea noastră, bătrâne Globe.
Şi voi aduce şi mai multe
când voi raporta că submarinul a fost ridicat.
Aşa că stai cu ochii pe mesagerie.
"Preşedintele Hammond este un câine, şi doar un prost
ar lovi un câine pentru că umblă prin gunoi.
Dar Prima Doamnă, înarmată cu intelect, unitate,
şi cu o individualitate diferită faţă de precedentele,
trebuie să ştie mai bine.
Ce fel de exemple stabileşte?
Stând alături de câinele de soţul ei cu un zâmbet sculptat..."
Aceasta nu este o opinie.
Este judecată.
Este... inteligent.
Şi de asemenea... foarte răutăcios.
Sunteţi mai buni de-atât.
Pentru că nu se merită?
Sau pentru că opinia unei femei primeşte control diferit?
Prostii.
Există opt ziarişti de opinie,
la acest ziar, toţi bărbaţi.
Va trebui să mă scuzaţi acum.
Daunele de termen lung din industria maritimă ONE
ar putea ajunge cu uşurinţă la câteva zeci de miliarde de dolari.
Cât despre populaţia de-a lungul Coastei de Vest,
efectele asupra sănătăţii sunt greu de prevăzut,
dar cu siguranţă vor exista.
Ăsta este un mulţumesc al dracului pentru că am încercat să le salvăm oamenii.
Dle preşedinte...
Suntem de acord că ameninţarea este o cacealma.
Chiar dacă vorbesc aiurea, au spus-o clar.
Chinezii trebuie să fie de acord cu salvarea.
Putem să cădem cu toţii de acord că ideea de a-i salva nu mai este valabilă?
Marina Chinei nu se ocupă
de armata Chinei.
Şi presimt că preşedintele Tong
trebuie să restabilească controlul cu acei amirali.
Presimţi?
Au fost prinşi spionându-ne.
Încercăm să facem ce este omenesc,
salvându-le echipajul...
... şi acum ni se cere să stăm deoparte
pentru că o grămadă de oameni,
care nici măcar nu se ocupă de asta, ne ameninţă...
Elaine.
Nu noi am ales această luptă.
Ci chinezii.
Sunt sigur că nu vor să-şi lase amiralii
să înceapă un Al Treilea Război Mondial doar pentru a salva imaginea.
Nu. Elaine are dreptate.
Le spunem acum...
... şi în termeni clari, că nu va fi aşa.
Dle preşedinte...
Fred, îţi apreciez opinia,
dar aceasta este exact tipul de decizie
pentru care m-au ales oamenii.
Ţineţi navele de salvare pe loc.
Barry, programează o adresă de la Oval în următoarea oră.
Da, domnule.
Elaine...
Aş dori să mă ajuţi să scriu discursul.
Da, domnule.
Sigur ai aranjat bine baia...
Ce înseamnă asta?
Nimic.
Regularitatea este primul lucru care dispare odată cu vârsta.
Bucură-te de ea cât poţi.
Bine, tu aranjează foarte frumos camera,
iar eu mă voi uita după droguri.
Chiar crezi că T.J. ţine droguri în
casa Secretarului de Stat?
Ei bine, desigur, este un dependent.
Nu aş fi surprinsă dacă pe aici pe undeva
a ascuns ceva.
Lasă-mă să te ajut.
Da, mulţumesc.
Fileu cu salată?
Spaghetele sunt mai bune.
Întreaga ta viaţă a fost aşa, nu?
Prima clasă, şoferi şi bucătari privaţi.
Gărzi de corp şi multe priviri,
paparazii la bal.
- Bine, înţeleg. - Da?
Te-a filmat cineva dansând
pe Backstreet Boys înainte să fii prea mare
să realizezi că pantalonii scurţi nu sunt mişto?
Îmi amintesc acel videoclip.
Saturday Night Live s-a descurcat bine.
Cum a fost...
... să creşti la Casa Albă?
Mulţumesc.
Începe să pară a interviu.
Nu, sunt doar curioasă, personal.
Adică, eu, noi, fiecare reporter petrece 8 ani în DC
căutând date despre familia ta,
încercând să-ţi dai seama ce i-a făcut pe părinţii tăi să cedeze.
Ce i-a făcut pe părinţii tăi să cedeze?
Eu... Exact.
Când eşti copil, doar pe ei îi cunoşti. Deci, cine ştie?
Îţi pot spune atâta.
Toate lucrurile pe care le-ai scris despre ei,
toate lucrurile bune, toate rahaturile,
toate filmele,
apelurile telefonice, nimic nu i-a surprins pe ei.
Au rezistat la toate.
Tocmai a sunat Lester.
Cred că ştii ce a spus.
Mi-ai pus la îndoială integritatea. Am dorit o a doua opinie.
Am crezut că vrei să devii jurnalistă,
nu scandalagie.
Este un porc, Hal.
Şi ea este dispusă să-i fie complice.
Toţi bărbaţii din acest oraş se tem
să scrie adevărul despre ea,
pentru că nu vor să fie consideraţi anti-feminişti.
Ei bine, nu se vor mai teme să scrie despre ea de-acum încolo.
Să înceapă articolele despre Elaine Hammond.
Bucata ta o să fie scrisă mâine, pe prima pagină.
Lester o scrie?
Felicitări, Susan.
Ai primit ce voiai.
Sper că eşti pregătită.
Nu am nicio idee de unde au apărut mâinile acestea.
Nu sunt ale mele.
Ale mele sunt de la tatăl meu.
Nu sunt nici ale mamei tale.
Nu ştiu cui aparţin.
Îmi amintesc că primul an de la Casa Albă
a fost cel mai rău an din viaţa mea.
Tot ce am visat vreodată,
slujba pe care am visat-o încă de când eram tânăr,
am avut-o în sfârşit.
Şi m-am simţit mizerabil.
Un sfert din mandatul meu trecuse
şi eu nu realizasem nimic,
din ceea ce îmi propusesem.
Şi obişnuiam să umblu pe holuri noaptea
să mă holbez la feţele predecesorilor mei,
şi să îmi spun: "Fiecare din ei
este un om mai bun decât mine."
Şi apoi, într-o noapte, în camera dinspre Est,
am auzit cel mai glorios sunet.
M-am uitat, şi erai acolo,
aveai opt anişori, cântai,
o bucată clasică, dificilă.
Te-ai întors când m-ai văzut,
şi ai râs foarte tare.
Şi ai fugit pe coridor.
După aceea, obişnuiam să mă ascund după colţul
camerei de Est doar ca să te mai aud cântând.
A fost ceva atât de simplu,
dar mi-a adus atât de multă pace.
Nu ştiu de ce nu ţi-am spus niciodată asta.
Mâinile acestea.
Nu sunt mâinile mele, T.J.
Sunt ale tale.
"Nu veniţi în curtea din spate să ne spionaţi sau să ne ameninţaţi."
Este o încercare de a calma lucrurile,
dar discursurile nu pot fi mai îndrăzneţe de-atât.
Şi cuvintele tale ar trebui să fie potrivite, domnule.
Istoria mă va judeca pentru asta.
Dacă nu merge bine, întreaga mea preşedinţie
se duce de râpă.
Dacă merge bine, vei fi un erou,
şi vei fi de neînvins.
În orice caz, este lucrul cel mai bun de făcut, dle preşedinte.
Ştii, Elaine...
Mulţumesc.
Acest moment, de asta
ţi-am cerut să candidezi cu mine în primul rând.
Nu ai fi fost ales.
Aveai nevoie de voturile conservatorilor
în partidul nostru, pe care le-a adus Collier.
Mult noroc, dle preşedinte.
Mulţumesc.
Zece secunde, dle.
În cinci,
patru, trei...
Dragii mei americani,
după cum mulţi dintre voi ştiţi, un submarin chinez zace
la 13 mile depărtare de coasta Californiei de Sud.
Noaptea trecută, la ordinile mele,
o navă de salvare a marinei s-a îndreptat acolo să-i salveze
pe cei 100 de chinezi de la bord.
Oricum, am fost anunţaţi că, chinezilor li s-a ordonat
să-şi distrugă propriul submarin,
şi radiaţiile eliberate ar fi făcut ravagii
pe întreaga coastă de Vest.
Să mă fac înţeles,
vom considera asta
un act de război împotriva Statelor Unite.
Nu veniţi în curtea noastră din spate să ne spionaţi şi să ne ameninţaţi.
Când eram de vârsta ta,
eram fată nebună,
dansam pe mese,
în toate cluburile din oraşe.
De ce te-ai liniştit?
Cel de-al doilea soţ al meu.
Era tatăl vitreg al lui Elaine,
Dale Barrish.
M-a tratat ca pe o regină, dar era plictisitor ca naiba.
Nu l-ai iubit?
Ei bine, există mai multe tipuri de iubire, nu-i aşa?
Adică, îi iubesc bunătatea,
şi ce a făcut pentru Elaine...
A învăţat-o Constituţia,
înainte să împlinească cinci ani.
A văzut abilităţile ei,
pe care eu nu eram capabilă să le văd.
Dar nu a fost genul iubitor,
ştii?
Perna pe care stai, pun pariu că are fermoar.
Da, sigur.
Nenorocitul.
Doamne, acel fileu,
ar putea transforma vegetarieni.
Le laşi pe toate?
Mănâncă tu ce vrei.
Poate doar puţin.
Foarte bun.
Ce-i aşa de amuzant?
Să te privesc cum mănânci.
Şi lui Annie îi place să mănânce.
Doar că, ei bine,
acum trebuie să-şi facă griji pentru...
Ce, să încapă în rochia de mireasă?
Da.
Nu e chiar problema mea.
Deci, tu şi iubitul tău...
Este doar editorul meu acum.
Deci...
... povesteşte-mi mai multe despre Anne.
Cum ar fi?
Ei bine, logodnica ta este pe cale să devină o Hammond.
Ce părere ai, după ce ai fost
sub emblema aceasta magnifică întreaga ta viaţă?
Trebuie să fie dificil să fii jurnalist uneori,
să te porţi de parcă ai fi prietenul cuiva pentru un moment,
şi în momentul următor să-l bagi într-un butoi.
Te-ai băgat singur în butoi.
Încetezi vreodată să te joci cu oamenii?
Tu îmi vorbeşti despre asta mie?
Mama ta m-a minţit în faţă,
a spus că nu va candida la preşedinţie.
Ştii ce? N-o mai lua aşa personal.
Te-ai tot luat de ea în ultimii 15 ani.
Ţi-ai făcut un nume din încercarea
de a-i terfeli numele.
Şi acum îi citeşti discursurile la Casa Albă.
Când am devenit jurnalistă,
am crezut că rolul meu e să am grijă ca politicienii să fie corecţi.
Şi de tine cine are grijă să fii corectă?
Cred că cel mai bun mod în care putem ajunge la San Diego
fără să ne omorâm unul pe altul
e să nu mai pomenim numele mamei tale.
Sigur. Un pahar de vin?
Da. Şi mie.
Uite, cocaină. Arunc-o.
Astea au mici semne pe ele.
Ăştia sunt iepuraşi?
Cred că sunt unicorni.
Scapă de ei.
Asta...
Îmi trece prin cap un mod mai interesant de a scăpa de ei.
Glumeşti.
Câţiva dintre prietenii mei din California primesc aşa ceva de la doctori.
Pot fi folosite în scop terapeutic.
Eu n-am mai fumat din facultate.
N-o fac fără bunica logodnicului meu.
Câteodată, după spectacol, cineva
ne spunea de unde să facem rost de ţigări cu marijuana.
Noi, fetele, petreceam toată noaptea
ca să bem, să fumăm şi să facem experimente sexuale.
E o idee înfricoşătoare.
Anne, dragă, rezişti tu
la câteva idei înfricoşătoare.
Mai doriţi vin, dle?
Nu, mulţumesc. Cred că nu ne mai trebuie nimic.
Am probleme să nu vorbesc
în plus şi când sunt treaz.
Vorbim neoficial.
Spune ce vrei.
Felul în care ţi-am vorbit mai devreme a fost deplasat.
Ai spus doar adevărul.
Ar trebui să accept criticile asupra caracterului meu
la fel de uşor cum le fac şi eu altora, nu?
Sincer, a fost o parte din mine
căreia i-a plăcut ce ai scris.
Lucrurile despre tata...
cum reuşeau să-l scoată din sărite.
Ştii că am făcut campanie pentru el în facultate?
Am condus patru ore ca să îl văd vorbind.
A fost unul dintre cele mai
motivante momente din viaţa mea.
Şi ştii care a fost partea cea mai bună?
Mama ta.
M-a făcut să realizez că o femeie poate fi
atât de puternică şi independentă dar, în acelaşi timp, şi...
Nu ştiu, soţie şi mamă.
A ta cum era? Mama ta.
A murit acum câţiva ani.
Cancer de sân.
De ce?
Tu s-ar putea să ştii mai multe despre mama mea decât mine,
şi se pare că nu ştiu nimic despre mama ta.
Nu pare corect.
Nu-i păsa de articolele despre mama ta.
Credeam că sunt principială.
Ea credea că o fac pentru
a mă separa de lumea din jur.
S-ar putea să fi avut dreptate.
Credeam că principiile m-au făcut
să-ţi spun de intenţia mamei de a candida.
Toţi facem greşeli.
Îmi pare rău dle Hammond.
Trebuie să ne oprim de urgenţă în Dallas
să treacă nişte furtuni.
Dar promitem să revenim în zbor
către San Diego cât de curând va fi posibil.
Partea bună.
Putem termina sticla asta.
Mulţumesc.
Ştiu că-i o cutie de pantofi, dar are multă gheaţă.
Sunt cel mai tânăr membru din echipă
care beneficiază de patru pereţi.
Cum spunea Virginia Woolf:
"Tot ce îi trebuie unui scriitor e o cameră pentru el."
Nu?
Mă bucur pentru tine, dragă.
Da?
Am venit aici să sărbătorim noul birou...
Hai să nu facem asta.
Mamă, te rog...
spune ce-ţi trece prin cap
ca să nu mă chinui toată masa să descifrez ce vrei să spui.
Sunt mândră de tine.
Ai realizat multe.
Dar?
Totuşi, nu cred că Elaine Hammond
e chiar aşa de rea cum o prezinţi tu.
Nu, şi pare nepotrivit ca
o fătucă de 20 de ani, încă nemăritată,
să folosească infidelităţile din căsnicia cuiva
drept lumină călăuzitoare.
Cred că, o dată ce vei învăţa de cât efort este nevoie,
vei fi mai puţin...
Sunt singura femeie
care are un editorial în acest ziar.
Păi, nu prea îţi dai seama după
felul în care o desfiinţezi pe Elaine Hammond.
Chiar o urăşti aşa de mult sau e doar o modalitate simplă
ca să ajungi acolo?
Ce lucru josnic ai spus.
E vorba de resentimente.
Tu ţi-ai distrus cariera,
deci cum îndrăznesc eu să am succes.
Nu, am abandonat medicina ca să am o familie.
Şi dacă nu aş fi făcut asta,
cred că e puţin probabil ca tu să te mai fi aflat azi aici.
Iartă-mă. Eu...
N-am venit în oraş pentru asta.
Am venit să te văd şi să servim o masă liniştită împreună.
Aşa că să mergem.
Te rog.
Trebuie să mă întâlnesc cu Liz la ora 2:00.
Ai programat o jumătate de oră pentru masă?
Zugrăvesc primăria.
M-a rugat să merg şi eu să văd.
Rezidenţii de anul doi îşi pot face singuri programul.
Du-te şi ia masa cu Liz.
Mergeţi la cumpărături.
Suse, nu..
Serios.
Bine atunci.
Îmi doresc să fi fost mama aici.
Ea ar fi avut curajul să aducă şi o sticlă.
Ai făcut tot ce s-a putut, dulceaţă.
Acum depinde doar de Dumnezeu şi de doctori...
şi de chinezi,
toţi lucrând, să recunoaştem, prin mijloace misterioase.
Nu cred că am realizat în întregime până azi
sub ce presiune erai.
După ce mi-am petrecut ultimele 12 ore
veghindu-l pe T.J., aş putea spune şi eu acelaşi lucru despre tine.
N-ar fi aici dacă i-am fi acordat
aceeaşi devoţiune şi pasiune
pe care am acordat-o carierelor noastre politice.
Mere şi portocale, dulceaţă.
De când a început să aibă probleme în liceu,
ar fi trebuit să facem bagajele şi să părăsim DC.
Am mai discutat asta.
Nu, am făcut o alegere, Bud.
Am pus viziunea noastră pentru această ţară
înaintea bunăstării copiilor noştri,
şi asta e o decizie cu care va trebui să ne împăcăm
până la sfârşitul vieţii.
Hei, acel, congresman,
Sean Reeves, a devenit foarte nervos
când a venit vorba de el aseară.
El e cel care şi-a schimbat votul
asupra legii pentru protecţia copilului?
Chiar de Crăciun, din câte-mi amintesc.
El şi T.J. au avut o aventură.
- Ce? - Sean a hotărât să se întoarcă
la soţia lui şi asta i-a frânt inima lui T.J.
Cineva a aflat că sunt împreună
şi l-a ameninţat pe Sean că anunţă presa dacă nu-şi schimbă votul.
Aşa că şi l-a schimbat.
Cine a făcut-o?
Un democrat.
Unul de-ai noştri, dacă-ţi vine să crezi aşa ceva.
Spune-mi cine a fost, dulceaţă.
Doar pentru ca, dacă-l întâlnesc la vreo recepţie,
să-i pot arunca un pahar de vin în ochi.
Ia stai puţin.
Chiar ascultai Backstreet Boys?
Nu ştiu dacă ţi-a spus cineva...
♪ Backstreet's back, all right.♪
Încă mai ştiu să dansez ca ei.
S-ar putea să mai am şi hainele potrivite pe undeva.
Ar trebui să le porţi la nuntă.
Nu cred că lui Annie i-ar plăcea foarte mult.
E designer,
aşa că Doamne-fereşte să greşesc aşezarea invitaţilor la mese.
Eu ţi l-am arătat pe-al meu.
Acum e rândul tău.
Hei.
Să vedem.
"Deadline" playlist.
"Treadmill" playlist.
- "Insomnia" playlist. - Da. Scuze.
Asta e viaţa mea.
Cine e Alex şi de ce are dreptul la propria playlist?
Fostul tău iubit.
Scuze.
Locuiam împreună şi
a avut o aventură cu o femeie cu care lucrăm împreună,
aşa că l-am părăsit.
Să-ţi spun un secret?
Cred că ai băut cam mult,
aşa că ai grijă ce spui.
Secretele spuse la beţie sunt cele mai tari.
Am făcut sex în acest avion ultima dată când am zburat.
Cu tatăl meu?
Doamne-fereşte!
Cu alt jurnalist.
Încercam să-l uit pe Alex,
dar, bineînţeles că a ieşit şi mai rău.
Ştiu că nu mă place.
Nu m-a plăcut niciodată.
Nu mă crede destul de bună pentru...
pentru preţiosul ei fiu.
Ştii despre ce am vorbit
când ne-am întâlnit prima dată?
Despre fostele iubite ale lui Douglas.
Scorpia de Lauren.
"Lauren e bursieră la Rhodes."
Nu mă mir că a plăcut-o.
Era o copie perfectă a ei.
Ştii, îmi place Anne... e pe gustul meu.
Ar trebui s-o laşi mai des.
Şi telefoanele.
Îl sună la 3 dimineaţa
doar ca să stea la taclale.
Lor nu li se pare nepotrivit.
Nu mă interesează unde lucrează.
E nepotrivit.
Nu te ambala prea tare.
Vorbeşti despre nepotul meu.
Ea va fi mereu pe prima tastă de apelare rapidă.
Eu trebuie să mă mulţumesc cu a doua.
Nu, nici vorbă.
Nu poţi fi de acord cu asta.
Glumeşti?
Trebuie să-i spui: "Eu sunt numărul unu."
Spune şi tu.
Eu sunt numărul unu!
Mai tare.
Şi scoate sânii în faţă când o spui.
Eu sunt numărul unu!
Aşa.
Mai există speranţe pentru tine.
Acum, vrei să nu mai pierzi timpul?
Îmi place să văd că ai redecorat.
Preşedintele Turner nu avea
prea mult bun-gust.
În plus, mi-a distrus aleea de bowling.
Să n-ai încredere în cineva căruia nu-i place să dea o bilă.
Ce mai faci, dle preşedinte?
Dle preşedinte.
Bine ai venit acasă.
- Mulţumesc! - Ia loc, te rog.
Îţi mulţumesc că ai aranjat, Fred,
- Aşa de repede. - Desigur.
Bud, ar trebui să-ţi spun
chiar înainte de a începe că...
orice fel de informaţie ai putea avea
despre situaţia curentă,
nu-mi va schimba hotărârea.
Despre submarinul chinezesc?
Dă-i înainte cu misiunea de salvare.
Asta aş face şi eu dacă aş mai fi în scaunul acela.
Ai spus că ai informaţii.
Am, Fred, şi sunt importante.
Vei vedea.
Vorbind în general, Paul, şi cu tot respectul cuvenit,
cred că eşti şmecher, neserios
şi oportunist.
Îţi lipseşte coloana vertebrală
ca să fii un mare conducător,
dar nu eşti lipsit de principii.
Cred că acum ar trebui să spun, "Mulţumesc, Bud."
Pe de altă parte, pe bătrânul Fred,
să fiu al naibii dacă ştiu
ce-l pune în mişcare.
Însă,
faptul că ai condus CIA atâta vreme,
cred că îţi permite să treci cu vederea orice fel de principiu
sau de compasiune.
Îţi trece prin cap ce făceam eu
în timp ce tu ardeai gazul pe la Paza de Coastă?
Am slujit această ţară cu onoare
mai mult de treizeci de ani.
N-ai recunoaşte onoarea
nici dacă te-ar muşca de fund, Fred. Şi asta e o imagine frumoasă.
Bud, de ce nu-mi spui ce te frământă?
Legea pentru protecţia copilului.
În decembrie anul trecut,
când îţi învăţai băiatul să skieze,
l-a convins să voteze pentru pe congresmanul Sean Reeves
ameninţându-l că face publică orientarea lui sexuală,
care nu e cunoscută peste tot.
Am aflat pur şi simplu.
Ai mai spune asta şi sub jurământ
în faţa Comisiei de etică a Camerei?
S-a folosit de numele dv, dle preşedinte.
Le-a spus oamenilor că întreaga maşinaţiune a fost ideea dv.
E supărat că fiul lui cel homo
a avut o aventură cu Reeves.
Sau de asta ai uitat să vorbeşti, dle preşedinte?!?
Nu, ajungeam şi acolo.
Dar mai întâi voiam să fac asta.
Nenorocitule!
- O să-ţi dau... - Fred!
Bud.
- Nenorocitul! - Gata!
Ajunge! Bud.
Dacă te mai iei vreodată de familia mea,
să mă ierte Dumnezeu, dar
te şterg de pe suprafaţa Pământului.
Probabil ar trebui să-ţi pui nişte gheaţă.
Secrete spuse la beţie.
Eu...
am cerut-o pe Anne de soţie în timp ce eram drogaţi cu extasy.
Bine.
Asta e mai tare ca faptul că ai făcut sex în avion.
Şi ne facem planuri de nuntă de doi ani
pentru că nu sunt foarte sigur că
vreunul dintre noi e foarte convins de căsnicie.
O iubeşti?
Da, desigur.
Dar...?
E ca atunci când...
îmbraci un costum făcut pe comandă,
şi toţi îţi spun că-ţi vine bine,
dar nu te simţi bine în el
decât dacă stai nemişcat.
Dragostea nu mi s-a potrivit nici mie.
Am fost mereu sigură pe munca mea...
poate prea sigură... dar nu şi pe sentimentele mele.
Nu te-ai mulţumit niciodată cu puţin.
Şi pentru asta e nevoie de curaj.
N-ai făcut niciodată compromisuri în jurnalism, aşa că
de ce ai face în viaţa personală?
Există şi un revers al medaliei de care nu-ţi spune nimeni.
Te trezeşti într-o zi...
şi îţi dai seama că, în timp ce tu erai neînfricat
şi îţi făceai un nume,
toţi ceilalţi îşi fauriseră o viaţă.
Şi apoi nu mai eşti necompromis,
ci doar trist.
Prostii.
Eşti... extraordinară.
Eşti deşteaptă. Eşti...
O scorpie care-şi câştigă existenţa
din distrugerea publică a vieţii altora?
Da.
Şi mai eşti şi...
sexy.
Mi-aş dori să am şi eu curajul tău.
Uită-te la tine, Douglas.
Eşti cel mai tânăr şef de cabinet...
Stai.
Mamă.
Scumpule.
Unde mă aflu?
Eşti în spital.
Îmi pare atât de rău.
Nu am vrut să iasă aşa.
Nu voiam să mă sinucid.
Nu-ţi mai face griji acum.
Culcă-te la loc.
Totul va fi bine.
Cum se simte?
Tu ce-ai păţiţi?
Nimic.
S-a trezit puţin.
Bun.
Rămân eu cu el.
Trebuie să te întorci la Sediul de operaţiuni.
Nu va mai dura mult până vor avea contact cu acel submarin.
E frig aici.
Trebuie fie să-i mai aducă o pătură
fie să mai dea căldură. - Bine.
Şi roagă-le pe asistente să-i procure
ceva de mâncare când se trezeşte.
Trebuie să şi mănânce ceva.
Lasă-l în seama mea.
Acum, du-te.
Cei mai mulţi oameni când se droghează,
se înmoaie.
Eu mă înmoi în băutură.
Nu, n-am vrut să spun asta.
A ieşit ciudat.
Eu mă înec în băutură.
Ce e asta, mai exact?
E delicios.
E rahat turcesc.
Ambasadorul turc l-a trimis.
E îndrăgostit de Elaine.
E cam obraznic, după părerea mea.
N-o mai face, dragă.
Nu-ţi mai face aşa ceva.
Mă duceam la baie doar.
Cu cine crezi că vorbeşti?
Am lucrat în spectacole.
Crezi că nu ştiu ce trebuia să facă
unele dintre fete ca să încapă în costumele lor micuţe?
Crezi că nu am remarcat
cum te ridici la jumătatea mesei
şi revii din baie înviorată şi
cu respiraţia emanând numai mentă?
Se tot evită problemele
în familia asta, puiule, dar eu nu procedez aşa.
Cred că e o neînţelegere.
Bine.
Nu trebuie să-mi mărturiseşti mie,
dar ar trebui să vorbeşti cu Dougie.
Să-l laşi să te ajute.
Aşteptarea se apropie de sfârşit.
Nu-i vorba doar de viaţa scafandrilor noştri
şi de a echipajului chinez.
Cred că ştim cu toţii care e miza aici.
Unitatea Unu,
ai permisiunea să începi abordajul.
Repet... Aveţi permisiunea.
Ne apropiem cu primul cablu.
Zece metri şi ne apropiem.
Cinci metri.
Trei.
Doi.
Unu.
Primul cablu ataşat, Topside.
Cablul doi ataşat.
Comanda, aici Topside.
Se aude un mesaj din submarin,
dar n-are niciun înţeles.
Transmite-l, Topside.
X-I-E-X-I-E.
Ce este, un cod?
E în chineză.
Înseamnă: "Xie xie."
"Mulţumesc!"
Cablul patru, ataşat.
Toate punctele asigurate, Topside.
Ridicaţi-o sus!