Ce mai zi pentru politica din America!
Fosta prima doamnă, guvernatorul statului Illinois şi
candidatul pentru preşedinţia Statelor Unite,
Elaine Barrish Hammond, tocmai s-au adresat
mulţimii din sala de dans de la hotelul Cliff, din Chicago.
Nu sunt multe lucruri de spus despre guvernator,
care să nu fi fost spuse deja.
A fost numită în tot chipul, de la simbolul liberal feminist,
până la o conservatoare oportunistă.
De la rece şi ambiţioasă,
până la caldă, fermecătoare, şi bârfită pe nedrept.
Dar orice aţi crede,
trebuie să admiraţi ceea ce a realizat.
Democrat sau republican,
bărbat sau femeie,
privind această cameră,
este imposibil să nu simţiţi un sentiment legat de istorie azi.
Acesta este sunetul familiei Hammond,
acum intrând în sala de dans.
Primul este Douglas Hammond,
alături de iubita lui, Anne.
Douglas a preluat rolul de lider în campania mamei lui.
Unii spun că ar avea un viitor bun,
pe cont propriu în politică.
Şi, desigur,
chiar în spatele lor este Thomas,
folosind pseudonimul T.J.
în cercurile familiei Hammond.
Toată lumea se aşteaptă încă ca homosexualitatea lui
să fie o problemă,
dar, nu, niciodată nu a fost.
Mama guvernatorului
intră acum în cameră.
Întotdeauna nelipsită
într-o campanie Hammond, prezentă la ambele
candidaturi reuşite a lui Bud Hammond
pentru preşedinţie.
Dacă nu puteţi auzi nimic,
este deoarece Bud Hammond tocmai a intrat în cameră.
Omule, îl iubesc pe bărbatul ăsta.
Fostul preşedinte Hammond
punând sub semnul întrebării
competenţa lui Garcetti pentru această slujbă.
Tema muzicală semnalează intrarea guvernatorului.
Acest tip de entuziasm
este de obicei rezervat pentru soţul ei,
dar nu numele lui este cel strigat acum.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
Mulţumesc.
Bine, vă rog.
Mai devreme azi,
l-am sunat pe senatorul Garcetti ca să-l felicit
pentru lupta grea.
Un om vrednic de a fi conducător
pentru oamenii acestui partid şi a acestei naţiuni minunate.
Deşi nu am avut succes în asigurarea nominalizării,
această campanie a avut atât de multe succese,
şi vreau să vă reţin un moment
pentru a spune ceva legat despre aceste tinere femei
şi fetiţe care s-au alăturat cauzei noastre.
Vă rog, nu fiţi descurajate pentru înfrângerea mea.
La fel cum eu stau aici,
şi pentru că eu stau aici,
într-o zi, una din voi
va fi preşedinta Statelor Unite ale Americii.
Şi această zi
plănuiesc să trăiesc pentru a o vedea.
Elaine, Elaine, Elaine!
Dle preşedinte, puteţi să-mi semnaţi insigna?
Sigur că da.
Continuă să mergi, Bud.
Scuzaţi-mă.
De ce nu puteţi candida din nou, dle preşedinte?
Mi-aş dori să pot, dulceaţă.
Aş face-o dacă aş putea.
Au fost câteva probleme grave
ce s-au întâmplat în istoria acestui partid.
Dar niciunul, niciunul atât de istoric precum acest rahat.
Am nevoie de o băutură.
Toarnă-mi două degete în pahar,
de Coca-Cola dietă.
Trebuie să am grijă de imaginea mea.
Haide acuma, arăţi sexi, bunico.
Toţi voi cei homosexuali mă iubiţi.
De cei bogaţi, heterosexuali, sunt îngrijorată.
Ce retardat cu jumătate de creieri
crede că rahaturile de emisiuni italiene vor câştiga majoritatea?
Florida, s-a dus.
Texas, la revedere.
Arnie vrea să se asigure că încă stai bine,
şedinţă într-o oră.
Dacă acest partid crede că ridicăm vreun deget
ca să-l ajutăm pe acest idiot să fie ales,
trebuie să se aştepte la altceva.
- Destul, Bud. - Nu te simţii prost, dulceaţă.
Garcetti a avut corpul de presă la dispoziţia sa.
Chiar şi în prima mea candidatură ar fi fost o provocare.
L-aş fi învins cu siguranţă, dar...
Am spus să faci linişte.
Putem rămâne singuri, vă rog?
Acum?
Este în regulă, Sam, dacă aş fi vrut
să-l asasinez, aş fi făcut-o cu mulţi ani în urmă.
În timp ce dormea.
Aş fi candidat mai mult.
M-au făcut să petrec atât de mult timp
în Carolina de Nord, încât ai fi crezut
că, candidez pentru postul de guvernator.
Tu ştii, eu ştiu,
având în vedere nivelul tău epic de narcisism,
este imposibil de înţeles pentru tine
că înfrângerea mea nu a avut nicio legătură cu tine,
dar imaginează-ţi pentru un moment că este aşa.
Ţara te iubeşte, Bud.
Întotdeauna te vor iubi.
Faţă de mine au sentimente mixte.
Acum, acum, dulceaţă...
Te rog, nu mă lua cu prostia aceea,
despre cum m-ar fi iubit oamenii dacă m-ar fi cunoscut.
Au trecut 20 de ani, bine?
Mă cunosc.
Urăsc campaniile.
Este un sport olimpic în ipocrizie.
Fumători obezi strigând continuu
despre asigurarea lor medicală de rahat,
zâmbete atunci când copilaşi
cu nasul înfundat îmi sunt aruncaţi în faţă,
şi mai presus de toate, urăsc să mint.
Urăsc să mint şi să spun oamenilor că lucrurile
se vor îmbunătăţii, când nu este aşa.
Tu crezi în minciună,
şi de aceea ai câştigat
fiecare alegeri,
şi de aceea va câştiga şi Garcetti.
- Prostii. - Acest om
va fi ales preşedinte,
şi dacă nu intri în linie, vei fi eliminat.
Am plecat de la birou cu un rating omologat de 84%.
Sunt cel mai popular democrat
de când creierii lui Kennedy au fost împrăştiaţi
pe asfaltul din Dallas.
dulceaţă, sunt carnea din Big Mac-ul partidului, bine?
Albul, crema din nenorocitul de biscuite Oreo
şi acel grăsan, cel care l-a făcut knockout pe Michael Corleone, eu nevoie de mine
ca să-l bată pe acest nenorocit.
Pur şi simplu.
Nenorocitule.
Este cel mai greu moment din viaţa mea profesională,
şi tu nici măcar nu poţi să te prefaci că îmi uşurezi situaţia?
Îmi ceri să mănânc rahat.
Acum, am cel mai mare birou din ţinut,
un birou pe care doar 41 de bărbaţi l-au mai avut înaintea mea.
Nu mănânc rahat,
îl servesc.
Mă întorc în Springfield diseară.
Poţi folosi camera de la Four Seasons.
Vom avea în continuare de-a face cu campania,
dar e mai bine dacă ai face o plimbare cu Carslen,
sau cu unul din ceilalţi donatori.
Biroul meu va rezolva cu ai tăi.
Şi nu trebuie să-ţi faci griji pentru ceremonii,
mă voi ocupa de asta săptămâna aceasta.
Şi, Bud...
...vreau divorţul.
Deci, asta a fost, după 32 de ani de căsătorie,
ai fost obligată să ceri divorţul
în noaptea în care ai primit numirea?
Nu sunt ştiri în care jurnaliştii mă acuză de faptul
că am divorţat de soţul meu pentru câştiguri politice,
doar că...ei nu lucrează de obicei
pentru cititorii naţiunii, dnă Berg.
Când era preşedinte, ai rămas.
Ai plecat când ţi-ai pierdut şansa la preşedinţie.
Este o presupunere echitabilă
faptul că politica ar putea avea ceva de-a face cu asta.
Ai câştigat un premiu Pulitzer la 20 de ani
pentru că i-ai descoperit aventurile, nu-i aşa?
Aşa este.
Sunt curioasă, cum este
să îţi lansezi cariera distrugând
mariajul altcuiva?
Adulterul lui a fost o poveste, eu am publicat-o.
Niciun premiu Pulitzer de atunci?
Nu.
Ai mers să munceşti pentru campania lui Garcetti,
imediat după înfrângere,
dezvoltând o relaţie destul de strânsă
cu preşedintele, apoi tot reprezentându-l pe Garcetti.
Bună, Atlanta!
Arătaţi bine!
Cum aţi dori să vă întâlniţi
cu noul preşedinte al Statelor Unite?
Ştiţi, sunt sigură că dacă întrebăm frumos,
îl putem aduce pe senator aici,
să ne arate câteva dintre mişcările de dans pe care le-a exersat în ultima vreme.
Doar dacă mi te alături, Elaine.
Este adevărat faptul că ai refuzat
poziţia de vice-preşedinte şi ai cerut Statele?
Oficial spun
că nu am dorit să fiu Secretar de Stat.
Dar ai spus da.
Sunt de modă veche în privinţa aceasta.
Când preşedintele îţi cere să serveşti, serveşti.
Aş dori să-mi exprim gratitudinea ministrului rus de externe
pentru această rafinată eşarfă Chuvashian. Spasibo.
Scopul nostru din acest weekend este să ne pregătim pentru acordul triplu,
Summitul Energiei alături de guvernul chinez.
Sunt multe lucruri
pe care cele trei ţări le au în comun,
şi sunt sigură că
acest acord se va dovedi a fi edificator pentru noi toţi.
Ţi-a plăcut să-mi atingi fundul, Viktor?
Bun. Pentru că următoare dată când mă atingi
îţi voi jupui ouăle mici şi veştede,
şi ţi le voi servi într-o supă rece de borş.
Da.
După cele mai multe sondaje, dacă ai candida azi, ai câştiga detaşat,
învingându-i pe ultimii patru preşedinţi,
inclusiv pe fostul tău soţ.
Doamnă Secretar,
fostul preşedinte s-a simit rău de la divorţ.
Recent, a fost
legat în mod romantic de starul TV Eva Flores.
O unire care nu a ajutat decenţei sale,
caracterul infam al politicii.
Îţi spun,
Eliot, trebuie să lansez o altă carte.
Cu tot respectul, dle preşedinte,
timpul nu este potrivit pentru dvs acum.
Nu am vrut să vă periclitez mesajul.
Este cel mai bine ca un fost preşedinte
să scrie un memoriu.
Da, ei bine, poate o voi scrie oricum.
Ştii, este o poveste ce trebuie spusă aici,
pe care mass-media o ignoră.
Preşedintele Goombah Faţă de Rahat
spune că vrea să fie un preşedinte diferit faţă de mine,
apoi merge şi angajează jumătate din administrarea mea,
inclusiv pe fosta mea soţie, care ar trebui renumită
în Secretar Salvator al Fundului Său Gras.
Îmi mai daţi un pahar de Johnny Walker, vă rog?
Acum, cine este această
bucăţică minunată de la bar?
Continuă să se uite încoace. Îmi pare familiară.
Eva Flores.
Este cea care arată unde medicii şi-o trag între ei.
Medical Hawaii.
Un program excelent.
Aceasta este o femeie binecuvântată.
Am auzit că sânii sunt asiguraţi de reţea.
Pleacă de-aici.
Cum funcţionează asta?
Dacă se întâmplă ceva cu ea, este lovită de o maşină,
sau îi cade un pian pe sâni, sau altceva,
sunt asiguraţi.
Nu mergi să vezi
dacă vine să stea cu noi?
Hawaii, ce faci?
Sunteţi atât de amuzant, dle preşedinte.
Spune-mi Bud, dulceaţă.
Ei bine, va fi ciudat, dar voi încerca.
Eşti destul de sexi, Bud.
Vezi? Nu-i aşa de greu.
Aş spune că este.
Deci zvonurile sunt adevărate.
Tom...
...adu maşina.
Da!
Da, dle preşedinte!
Nu i-am urmărit emisiunile, dar am auzit că e foarte talentată.
L-ai mai văzut de la divorţ?
Pe Bud? Nu.
În seara asta e pentru prima dată, deci?
Mai ai sentimente reziduale cumva?
Dacă aş avea, nu ţi-aş spune.
Ce urmăreşti cu adevărat, dnă Berg?
S-o însoţesc pe Secretarul de Stat în weekend
la petrecerea de logodnă a fiului ei.
Scuteşte-mă de prostiile astea.
Nu mai vorbim oficial.
Biroul meu m-a informat că am avut o şansă,
ori te las să mă însoţeşti în weekend
la logodna lui Douglas,
sau te vei ocupa de
problemele de abstinenţă a celuilalt fiu al meu, Thomas.
O ameninţare nulă.
Cu excepţia faptului că ai reuşit să obţii un document sigilat,
privind o noapte din decembrie, anul trecut.
Da.
Eşti jurnalistă.
Sunt ştiri, şi totuşi,
le-ai schimbat pentru o săptămână cu mine.
Ceea ce mă duce înapoi la întrebarea originală.
Ce urmăreşti cu adevărat?
Ca orice reporter bun, doamnă Secretar,
vreau adevărul.
De ce i-ai cerut fostului tău soţ divorţul,
în acea noapte?
Era prea mult implicat în politică
încât să mai aibă dispoziţie pentru tine,
după un asemenea eşec,
sau ai crezut doar că ţi s-a terminat cariera politică,
şi nu mai era necesar să-i tolerezi infidelitatea?
Ai fost surprinsă de reacţia publică datorată de despărţire?
Faptul că preşedintele a fost brusc dispreţuit
pentru acelaşi comportament sexual inadmisibil,
pe care ţara obişnuia să-l găsească viclean şi drăguţ?
Faptul că ai fost brusc iubită
după ce ai fost văzută atâta timp drept
rece şi folosind o politică a animalelor?
Şi în final, regreţi că ai rămas cu el aşa mult timp?
S-a meritat
dacă nu ai primit premiul cel mare,
medalia de aur,
tiara sclipitoare a preşedenţiei?
Cum a fost?
Îţi aminteşti cum îi spunea mama mea?
O căţea cu "C" mare.
Se înţelege.
Şi ar trebui să ştiu,
fiind un membru contabil al clubului chiar eu.
Doamnă Secretar,
Ambasada Boliviei la telefon.
Aşteaptă de 20 de minute.
De asemenea, subsecretarul Bradford şi biroul secretarului Rivera
sunt puşi în aşteptare, spun că este ceva important.
Transmite biroului lui Rivera să aştepte, pe restul îi voi suna eu.
Lasă-l deoparte.
Eşti absolut sigur că
nu am cum să scap de asta?
Nu, decât dacă eşti de acord ca lumea să afle
ce s-a întâmplat cu T.J., sau ce ar putea face el
- Odată ce lumea află. - Şi când Times sau Post
pun mâna pe poveste, le oferim pur şi simplu
orice vor ei?
Susan Berg vă dispreţuieşte.
A dorit o răzbunare
de când aţi dat-o afară din Casa Albă a lui Bud.
Ei bine, în sfârşit şi-a dat seama cum să primească una.
Nimeni altcineva nu va urmări asta.
Nu. Ne vedem mai târziu?
Da.
Thomas vine în seara asta, aşa-i?
Da, da, doreşte să vorbească cu tine şi cu tata,
despre clubul de noapte.
Clubul de noapte? Iisuse!
I-am spus deja că nu o vei face.
- Nu o voi face. - Eşti măcar sigură
că vrei ca tata să fie acolo diseară?
Ştii, dacă voi fi în sfârşit în aceeaşi cameră cu
părinţii lui Anne,
şi tatăl tău,
şi actriţa cu care umblă,
nu aş face asta în noaptea
în care se sărbătoreşte logodna.
Secretarul a plecat.
Se va întâlni cu dvs la Casa Albă acum.
Sunteţi chemată.
Ce au mai greşit de data aceasta?
Am uitat ce târfă pe roţi
este femeia aceea.
Orice duşmănie ar exista, ea a început-o.
Adică, un mic comentariu legat de
moartea feminismului şi m-au interzis
de la Casa Albă pentru 6 ani.
Nu am putut merge nici chiar la Jocul cu Ouăle de Paşte.
Iubesc jocul.
Hei, să nu uiţi că te întâlneşti la adunare cu Secretarul în seara asta,
Ar fi bine să mergi acasă,
să te schimbi.
Care-i problema cu ce port acum?
Port o ţinută pe zi. Nu sunt Beyonce.
Da, nu, este în regulă, doar că...
...nu este salonul incredibil, cred.
Russ, la cate adunări politice ai participat cu exactitate?
- Zero. - Da, la niciunul. Da.
Aşa. La revedere.
Propria mea lumânare, tu s-o stângi.
Stinge lumânarea. Stinge-o.
- Suflă în ea. - Cineva să sufle rapid!
Hei, sărbătorim.
Blogul meu a ajuns la
un milion de vizitatori unici în această lună.
Aşa că am făcut prăjiturele.
Este minunat, Georgia.
Ştii, dacă vrei vreodată să contribui
ar fi o onoare completă.
Mi-ar plăcea. Mi-aş putea împărtăşi sfaturile preferate pentru întâlniri,
sau, să dezvălui secretele frumuseţii.
Ei bine, ar trebui să mă întorc la muncă.
Îmi scriu articolul despre ce
ar putea să poarte Eva Flores
la petrecerea de partid a familiei Hammond.
Ar fi mai bine să te grăbeşti, înainte să scrie Woodward primul.
Mergi la adunarea Secretarului din această seară, nu-i aşa?
Da, da.
Sunt sigură că este ceva destul de cazual.
Ea este jurnalista echivalentă cu prezentatoarea vremii.
Deschide ghearele.
Te urmăreşte.
Ei bine, nu am încredere în ea.
Dacă Eve Harrington ar fi o persoană din ziua de azi,
ar arăta precum Georgia.
Ar găti prăjiturele şi ar avea un blog.
Şi mica ei pasiune pentru tine creşte în mod iritant.
Nu-ţi face probleme, îmi place de altcineva.
Suntem la muncă.
Iubito, locuim împreună. Toată lumea ştie.
Da, ei bine, eşti bărbat şi eşti şeful meu.
Dacă ne sărutăm la birou, tu baţi palma cu angajaţii.
La mine se uită urât persoane care cred că
"Acea târfă se culcă cu editorul nostru."
Îmi pare rău.
Este vorba de interviul Barrish. Mi-a schimbat starea.
A adus vorba de premiul Pulitzer.
Dacă lumea ar şti cu adevărat cât de nesigură eşti.
Alex Davies.
Gary, uşurel.
În regulă, aşteaptă o secundă, să iau un pix.
În regulă, vorbeşte cu mine.
S-a întâmplat ceva în Iran.
La aproximativ ora 9:30 în această dimineaţă,
ora standard a Iranului,
ministerul iranian de informaţii a reţinut
trei jurnalişti americani în Teheran.
Armata iraniană i-a mutat într-o facilitate
unde au fost interogaţi
până când fiecare dintre ei au semnat o confesiune
în care au recunosc că spionează
în numele Guvernului american.
Administraţia preşedintelui Hakam
tocmai a dezvăluit numele jurnaliştilor,
toţi trei sunt descendenţi iraniano-americani,
şi au dat o declaraţie în care au promis un proces rapid,
în următoarele 48 de ore.
Ei bine, cineva trebuie să întrebe,
sunt cu adevărat spioni?
Nu. Sunt nevinovaţi,
dar cu semnăturile lor şi cu un fals proces,
vor fi condamnaţi..
Hakam promite pedeapsa cu moartea, doar dacă
preşedintele Garcetti negociază eliberarea lor,
şi în persoană.
Glumeşti.
Vrea ca preşedintele Statelor Unite
să zboare până în Iran şi să implore eliberarea lor?
Ce fumează?
De când ştiţi despre asta?
Ei bine, eu unul abia am aflat.
Îmi pare rău, dle vice-preşedinte.
Am aflat doar acum câteva ore.
Am încercat să ne ocupăm în mod intern de asta.
Aţi încercat să vă ocupaţi de o criză diplomatică
cu un regim ostil, în mod intern?
Ei bine, ne-am gândit că aveţi şi petrecerea de logodnă a fiului cel mare
în această săptămână, nu am dorit să vă deranjăm.
Este atât de grijuliu din partea ta, dar văzându-mă în postura în care sunt,
aceea de liderul diplomat al naţiunii,
probabil că ar trebui să fiu implicată atunci când există o criză ostatică.
Aceasta nu este o criză ostatică.
Sunt prizonieri reţinuţi pe nedrept.
Sunt civili nevinovaţi ţinuţi împotriva voinţei lor.
Americanii nu sunt idioţi.
Nu cred că sunt idioţi.
Tu îmi conduci campania, Barry, ştiu ce crezi despre ei.
Elaine, ai dreptate.
Ar fi trebui să fii înştiinţată.
Tu şi Fred.
Înţeleg, dle preşedinte.
Dacă aveţi nevoie de ceva...
Sunt pregătit.
Momentan nu, Fred. Mulţumesc.
De ce ar face asta?
Adică, el ştie că nu vei capitula.
Asta încercăm să ne dăm seama.
Dar cu accelerarea procesului, nu avem prea mult timp.
Aş dori să încerc să-i contactez pe alţii,
şi să sun familiile jurnaliştilor.
Presupun că nimeni nu a făcut asta.
Sigur. Mi-am dat seama.
De fapt, mai este un lucru.
Am pregătit o declaraţie pe care s-o citiţi presei.
Hei, este o prostie, bine? Avem propria declaraţie.
- Nu sunteţi mama dumneavoastră. - Asta este politica departamentului.
Tu nu poţi vorbi cu mine, Douglas.
Ascultă, Elaine,
nu spune nimic din ce nu vrei să spui, dar
revizuirea bugetului începe săptămâna viitoare,
şi sunt în mijlocul unui impas
cu republicanii privind această afacere cu EPA.
Dacă poţi ţine presa calmă în legătură cu aceste lucruri,
aş aprecia.
Asta este tot.
Ar putea fi mai incompetenţi?
Dacă americanii ar şti cu adevărat cum este condus acest guvern,
ar vomita un grup atât de mare
încât FEMA ar trebui să cureţe.
Probabil că nu ar trebui să începem conferinţa de presă cu asta.
Unde am ajuns în legătură cu contactele?
Linus a intrat în legătură cu omologul său din Siria.
Ei nu ştiu nimic.
De fiecare dată când este o problemă,
administraţia încearcă să-ţi folosească popularitatea...
Vreau numele fiecărui ambasador străin,
care se află actualmente în SUA. - Ştiţi ceva?
Să uităm de asta, să uităm de conferinţa de presă.
Dacă nu tragem o linie în nisip cu Harris
şi Casa Albă acum...
Ai putea ajunge să fii concediat
pentru astfel de purtare în faţa preşedintelui.
- Te voi suna înapoi, Ron. - Nu este doar un şef.
Nu este managerul tău de la Chili,
este preşedintele Statelor Unite.
Şi chiar dacă administraţia se foloseşte de
popularitatea mea, nu contează acum.
Tot ceea ce contează acum
sunt cei trei oameni speriaţi, nevinovaţi,
stând într-o celulă în Teheran,
întrebându-se ce naiba face ţara lor ca să-i ajute.
- Ne-am înţeles? - Da.
Hakam ar putea să fie un ticălos diabolic, dar nu este nebun.
Se află în relaţii bune cu Liderul Suprem,
nu sunt alegeri timp de doi ani.
De ce să aleagă să se lupte cu noi chiar acum?
Nu are sens.
Este Orientul Mijlociu, echivalentul diplomatic
al instrucţiunilor de la IKEA.
Niciuna nu are sens.
Du-te acasă, pregăteşte-te pentru diseară.
Asigură-te că încă ai
o logodnică cu care să petreci în acest weekend.
Du-te.
Are simţul loialităţii caracteristic dvs.
Urăşte cum sunteţi tratată,
dvs şi acest departament.
Urăşte să piardă.
Nu a moştenit de la mine asta, ci de la tatăl său.
Sophia, ce ai pentru mine?
Acesta este din nou un act condamnabil
al unui stat autoritar. Aceşti jurnalişti...
...au fost reţinuţi abuziv şi sunt nevinovaţi de toate acuzaţiile.
Preşedintele face tot ce-i stă în putinţă
pentru a se ocupa de problemă rapid şi pentru a ajuta la
eliberarea în condiţii de siguranţă a prizonierilor la Ambasada Elveţiei.
Ambasada noastră, de fapt, din Iran.
Situaţia din Iran se adaugă unei săptămâni încărcate
pentru Secretarul Statului.
Logodna fiului ei, Douglas, este cel mai aşteptat eveniment
din DC în această săptămână.
Fostul preşedinte Bud Hammond
şi iubita lui, actriţa Eva Flores,
au sosit în DC azi,
unde starul emisiunii Hawaii Medical...
Dacă aş avea balcoane ca ale ei, încă aş putea să fac sex.
Ştii, oamenii spun că
această emisiune chiar a fost asigurată.
- Bună, mamă. - Bună, dulceaţă.
- T.J. - Bună, mama.
Începi să slăbeşti.
Bună, băieţi. Bună. Jack. Bună, Teddy. Bună, Bobby.
Nu îl vei vedea pe Bud pentru prima dată după doi ani
îmbrăcată aşa, sper.
Ei bine, mai întâi de toate, sunt divorţată.
În al doilea rând, am fost implicată într-o criză diplomatică toată ziua.
Nu am avut timp să-mi schimb costumul.
Voi doi beţi deja?
T.J. a început!
A spus că nu se poate face margarita cu Jack Daniels.
Se pare că se poate.
Desigur. Şi este bună.
Hei, am văzut lista invitaţilor.
De ce vine acea târfă de Susan Berg?
Deoarece acea târfă
mă intervievează în această săptămână.
Te rog, fă-mi o favoare şi nu vorbi cu ea,
sau dacă trebuie,
încearcă să nu spui lucruri precum "ţara nu m-a ales
pentru că nu au vrut să se culce cu mine."
Este adevărat.
Hei, m-am întâlnit cu investitorii azi.
Voi fi unul din partenerii lideri din DC.
Ţi-am spus deja, nu îţi ofer 100.000 de dolari
de investit într-un club de noapte.
Este restaurant şi club de noapte,
şi nu am nevoie de 100, ci de 50.
Pot primi ceilalţi 50 de la tata.
Ce-i asta?
Ei bine, am scotocit prin dulapul tău
şi am găsit ceva în care m-am gândit că ai arăta criminal în seara asta.
M-am gândit că tu nu ai avea timp.
Nu încap în asta.
Vei încăpea.
Nu am primit toate genele homosexuale,
dar am primit genă pentru stil.
Când am purtat asta?
Dineul de stat pentru familia regală din Arabia, când aveam 15 ani.
Exact după ce prima aventură a lui tata a apărut în presă.
Ai spus că ai cumpărat-o deoarece
este cel mai important să arăţi cel mai bine
atunci când te simţi cel mai rău.
Thomas. Susan Berg are povestea.
Ştie despre decembrie de anul trecut.
A fost de acord să nu o publice, dacă îi permitem să îmi ia interviu.
Aşa că am oprit-o, dar...
Este în regulă. Nu, este în regulă.
Pericolul locului de muncă, nu?
Vine odată cu faptul că faci parte din familia Hammond.
Ne iubesc doar atunci când nu sunt ocupaţi să ne urască.
Ascultă, legat de clubul de noapte...
...vorbeşte cu tatăl tău.
Dacă se bagă, mă bag şi eu.
- Serios? - Da.
Dacă...
Este minunat!
Doamne, aşteaptă până să vezi planul de afaceri.
Are 50 de pagini.
Conţine fotografii, planurile...
Hei, vrei să te ajut cu părul?
Nu. Mă descurc, dulceaţă.
Tipul a spus: Ei bine, de fapt, prefer prăjitura."
Beatrice, dacă mai întinereşti, va trebui
să te facem
fata cu florile la nuntă.
Beatrice, Larry, mă bucur să vă văd.
Un weekend emoţionant.
Bună ziua, porumbeilor.
Arăţi minunat!
dulceaţă.
Bud.
dulceaţă.
Doamne.
Elaine, ea este Eva.
Elaine Barrish.
Sunt o fană a muncii tale.
Mulţumesc, doamnă Secretar.
Şi eu sunt o fană a muncii tale,
şi îţi ador rochia.
Mulţumesc, este una veche.
Dineul de stat din Arabia, Octombrie '97.
Da.
Vremuri bune.
Mergem?
Da.
Mă bucur că ni te-ai putut alătura, doamnă Berg.
Mulţumesc pentru invitaţie, doamnă Secretară.
Te-ai schimbat.
Şi tu la fel.
Te rog.
Ştiu cine eşti, dulceaţă. Nu-ţi pierde timpul.
Nu m-au lăsat să vorbesc oficial niciodată.
Sunt ori prea beată, ori prea sinceră, sau, Doamne fereşte, ambele.
Nu vorbim oficial.
Noaptea asta este doar pentru puţină culoare.
Doar pentru culoare?
Ei bine, spune-mi, ai un iubit?
Da, am.
Aşa?
Întotdeauna m-am gândit că eşti lesbiană.
Dar întotdeauna ai ştiut cum să te descurci în acest sens,
spre deosebire de fiica mea, dar, apoi, ea are tărie de caracter,
şi tu eşti doar un putregai mic care trăieşte
prin faptul că spune lucruri inteligente şi perverse despre oameni.
Dar ai un iubit.
Ce zici de asta?
Trebuie să primeşti un "ciocan" imens, dulceaţă.
Doamnă Berg,
am citit câteva dintre articolele tale despre preşedinte.
Acum, cum l-ai numit...
Creatorul...
- Creatorul de Modă Şef. - Creatorul de Modă Şef.
Ştii, îmi place acea linie:
"A fost ales drept om al poporului,
dar este doar un om îmbrăcat în haine de la Prada."
Întotdeauna ne îmbracă cu haine de la Prada în emisiuni,
mereu mă plâng, deoarece asistenta mea, Anna Alvares,
nu şi-ar putea permite aşa ceva în viaţa reală.
Este atât de nerealist.
Şi de câte ori şi-o trag
caracterele tale, cât de realistic este?
Mai mult vin, te rog.
Îmi pare rău, dle Ambasador, japoneza mea nu este prea bună.
Întreb, ai fost în Japonia recent?
Nu din anii 80'.
Părinţii mei s-au născut aici, la fel şi eu.
Ne gândeam să mergem în Japonia
pentru luna noastră de miere, dle Ambasador.
Da?
Ei bine, ştii, este trecut pe listă.
De ce aţi ales grădina zoologică pentru petrecerea de logodnă?
Familia noastră a fost mereu sponsor pentru
Grădina Zoologică Naţională, de când ne-am mutat în DC.
Obişnuiam să-mi duc băieţii acolo tot timpul.
Iubeau elefanţii,
şi acest eveniment ajută la strângerea de fonduri
pentru o nouă incintă.
Cred că mama
iubea elefanţii.
Ştiţi, muncind alături de Anne
pentru petrecerea de logodnă,
a fost o plăcere.
Numărul mare de invitaţi şi mărimea locului
ar putea copleşi pe oricine, dar ea a fost un vis.
Ştiţi, este amuzant, era atât de dezordonată când era mică.
- Mamă. - Secretul familiei.
Nu am văzut-o pe acea Anne.
Am văzut-o doar pe Anne cea perfectă, aşa-i?
Douglas,
Anne mi-a spus că te gândeşti să faceţi nunta
în apropiere de noi, în Del Mar?
Da, da, am vorbit despre asta.
Serios? Del Mar?
Nu ai menţionat asta.
A fost doar o idee despre care am discutat.
Dar suntem destul de hotărâţi,
pentru a vedea locul în care am crescut.
Vreau să le spun câteva cuvinte celor doi îndrăgostiţi.
Deci, încă de când
Dougie era un mic răhăţel
fâţâindu-se prin curtea reşedinţei
de guvernator din Carolina de Nord,
dacă ar fi trebuit să aleg
care dintre băieţii mei
va ajunge homosexual,
l-aş fi ales pe Dougie.
Băiatul era atât de gay
cât e o rochie de primăvară.
Hainele trebuiau să fie perfecte,
părul trebuia să fie perfect.
Asta chiar e minunat.
Spune mai departe, tată.
Şi Dougie cel tipicar,
a ajuns să-şi găsească viitoarea soţie perfectă.
Anne, eşti o comoară.
Bine ai venit în familie.
Aşa să fie.
Noroc.
N-aş putea fi mai mândru de tine, fiule.
Hei, putem vorbi puţin?
Da, desigur.
Scuzaţi-ne.
Noi doar...
Aceiaşi oameni care au făcut Soho House.
Adică, uite, dacă priveşti
cifrele astea, vorbim de
3.000 de mp de proprietate bună.
Pe piaţa asta, o luăm la preţ de nimic.
Uite priveliştea locului
de la Capitol Dome.
De aceea o numim The Dome.
Nume criminal, nu?
Nu.
Nu?
Tată, trebuie să te mai gândeşti...
Nu fac asta şi nici mama ta.
- Ea a acceptat deja. Spune-i. - Nu.
Am spus dacă e de acord şi tatăl tău.
- Eşti o mincinoasă nenorocită. - Hei, hei, hei,
nu vorbi aşa cu mama ta.
Să-i dăm atâţia bani
unui dependent de droguri e ca şi cum i-am lua
unui orb o femeie superbă... e o prostie.
Am fost la întâlnirile NA.
Şi cu băutura... Eşti băut chiar acum, nu?
- Problema mea nu a fost niciodată alcoolul. - Nu, problema ta a fost să găseşti
orice scuză ca să ratezi totul.
Şcolile cu internat,
- Două colegii... - Bud.
De ce nu mai cânţi la pian?
Oamenii nu devin virtuoşi la pian la 30 de ani, tată,
nu se întâmplă aşa.
Îţi plăcea.
Pot vorbi cu cineva la Georgetown sau GW,
îţi pot face rost de o slujbă în staff.
Nu voi deveni un prăpădit de profesor de pian.
Voi doar vreţi să am o viaţă plictisitoare.
După scamatoria pe care ai făcut-o în decembrie trecut,
plictiseala ţi-ar face ceva bine.
Asta a fost pentru tine, o scamatorie?
Nu.
Urăsc familia asta.
- T.J... - Bine, bine.
Cum aş putea face ceva important
dacă nu mă ajută nimeni?
Hei...
Şi-a pregătit discursul ăla trei luni.
Puteai măcar să-l asculţi.
Mama ta n-ar fi fost niciodată de acord cu ideea.
M-a adus aici ca să fiu omul cel rău.
Din acelaşi motiv te ţine şi pe tine prin preajmă.
Ştii, mi-a plăcut ultimul an.
Da, fără mama
sau Casa Albă în spatele cărora să te ascunzi,
oamenii te văd în sfârşit cum eşti cu adevărat
o glumă proastă.
Bine că am văzut că nu ţi-ai pierdut talentul cu ei.
Mereu ai avut o slăbiciune pentru T.J.
Întotdeauna.
Nu a ales viaţa noastră,
şi nu are puterea de a trăi la acest nivel.
E o bombă cu ceas, exact cum era tatăl tău.
Nu-l poţi ajuta.
Trebuie să vrea să fie ajutat.
Nu asta a făcut mai devreme?
Să-ţi spun ce bine arăţi în seara asta?
Păstrează-ţi complimentele pentru iubita ta.
Îmi lipseşti, dulceaţă.
Ţi-e dor de mine?
- Nu. - Nu te cred.
Nu-mi pasă.
Nu sunt bărbatul perfect, dulceaţă.
Mereu ai ştiut asta.
Aveam 22 de ani când m-am îndrăgostit de tine.
N-aveam nicio idee de ce fel de om eşti.
Haide, că ne-am distrat.
Am ajutat ţara, naţiunea.
Şi problemele pe care le-am avut,
le-am înfruntat împreună, ca o familie.
Nu s-a terminat din cauza mea, Bud.
Prietenul tău... de Guineea,
te păcăleşte cu problema din Iran.
Ştii că, Casa Albă nu poate vorbi cu Hakam, am auzit.
Prostii.
Hakam e un nenorocit de doi lei
care ar prefera ca Israelul să fie o amintire.
El crede că saudiţii sunt o grămadă de capete acoperite
care vor să ţină Orientul Mijlociu în Evul Mediu.
Dar nu ar înţepa SUA
decât dacă ştie că se alege cu o înţelegere şi o strângere de mână.
Sunt sigur că încerci să înţelegi
de ce ucide acei jurnalişti,
dar întrebarea pe care ar trebui să ţi-o pui e următoarea:
de ce procesul rapid?
De ce se mişcă atât de repede?
Pentru că din asta câştigă un singur om.
Tu cauţi lovitura.
Garcetti are deja mingea
şi pierde timpul.
De ce ar face asta preşedintele?
De ce facem noi totul?
Ştii de ce am stricat cel mai bun lucru
care mi s-a întâmplat vreodată?
Pentru că oamenii sunt proşti şi slabi.
Sfatul meu este să nu te amesteci
şi dacă am dreptate, îţi vei face duşman propriul şef.
Ştii că nu pot face asta.
Toată lumea vorbeşte tot timpul despre ambiţia ta.
Nu vorbesc niciodată despre inima ta.
Şi eu... nu înţeleg de ce nu văd,
pentru că eu numai asta am văzut.
Asta şi...
că aveai cel mai fain funduleţ
pe care am pus ochii vreodată.
Încă îl mai ai.
A fost minunat.
Următoarea e pentru
fratele meu...
şi pentru drăguţa lui logodnică.
Vă iubesc!
Hei, nu-ţi văd niciodată faţa,
deci...
Fir-ar!
Eşti...
Să pretindem că nu sunt.
Bine, asta va suna aiurea, dar trebuie să-ţi spun.
Da, ai vrut să te culci cu mine
de când eram un adolescent la Casa Albă.
Păi dacă mai şi taci, acum e şansa ta.
Mai întâi ne-a răpit petrecerea de logodnă
şi acum ne ia şi nunta.
Ar trebui să fie o regulă
să nu discutăm despre mama când sunt în tine.
E vina ta, bine?
Nu terminasem conversaţia
şi ai vrut să facem sex.
Nu ne-a răpit logodna.
- Nu? - Nu.
Ne-am dorit 60 de oameni la club
şi avem 300 de oameni la zoo
pentru că mamei tale îi plac elefanţii.
Vor fi elicoptere şi...
- Detectoare de metale şi paparazzi... - Da.
Un tsunami de rahaturi
vine odată cu familia mea.
Dar nu mă iubeşti... mai mult decât urăşti asta?
Da?
Şi asta e mama ta.
Ştiu. Răspunde.
Întreab-o unde e
ambasadorul japonez de la cină.
- Spune-i că e rasist. - Alo?
Porchov. Vine la petrecerea de logodnă.
E în New York mai devreme.
Ministrul rus de externe?
Da. Trebuie să fim în New York mâine dimineaţă.
Nu-l lăsăm să afle că venim.
Mama, mai sunt doar şase ore.
Ştiu, scumpule. Pregăteşte-te!
Eu...
- Trebuie să plec să... - Să ce?
- Să caut... - Să cauţi intrarea?
Aş putea să aştept să mă sune...
De asemenea, o zi minunată pentru Bud Hammond şi iubita lui,
Eva Flores. Au sosit în DC
pentru petrecerea de logodnă a fiului său.
De fapt, sânii Evei au sosit aseară,
deci...
Fostul preşedinte a prezentat-o
pe iubita lui fostei soţii.
El spera să nu se omoare între ele, de fapt,
spera s-o facă cu amândouă,
dar se mulţumeşte şi să nu se omoare.
Dacă nu aş şti mai bine,
aş zice că încă îl mai iubeşte.
Felul în care s-a îmbrăcat, s-au privit languros.
Era parcă precum
o şcolăriţă în jurul lui.
Au fost căsătoriţi peste 30 de ani.
Este surprinzător că încă
mai ţine la el? - Nu, nu e surprinzător.
E doar trist.
Când Elaine Barrish a absolvit dreptul,
a spus discursul de încheiere
şi a fost aplaudată în picioare
pentru zece minute.
Zece minute, îţi imaginezi asta?
Ce s-a întâmplat cu fata aia?
Şi cum a decis să stea deoparte
următorii 20 de ani servind un om
care a înşelat-o în repetate rânduri?
Nu mi-ai spus niciodată
cum ai şterpelit interviul.
Nu te întreb în calitate de şef,
ci ca iubit al tău.
Cum l-ai obţinut?
T.J. Hammond a încercat să se sinucidă.
Am o sursă la GW Hospital.
În decembrie anul trecut s-au grăbit cu T.J. la urgenţe,
sub un pseudonim, pentru intoxicaţie cu monoxid de carbon.
Au ascuns raportul poliţiei
dar nu şi înregistrările medicale.
Ai anunţat biroul Secretarului că ştii povestea.
Nu aş fi scris-o.
Dar ei n-aveau de unde şti asta.
Mă simt aiurea chiar şi când îţi spun ţie.
De ce nu mi-ai spus şi mie?
Pentru că nu sunt ştiri.
Sau dacă sunt, nu sunt de genul pe care ar trebui să le difuzeze Globe.
În ediţia tipărită.
E o diferenţă.
Şi tu mi-ai cerut să-ţi spun în calitate de iubit,
ceea ce am şi făcut.
Dar nimeni altcineva nu trebuie să afle.
Bine?
Bine.
Dacă tu ai putut pune mâna pe înregistrările medicale,
o va face şi altcineva.
Trebuia să fi zis ceva.
Bine, data viitoare când mai aflu ceva atât de morbid
şi compromiţător, vei afla primul.
Noapte bună.
Mulţumesc.
Bănuiesc că această călătorie îi face curioşi pe ziarişti?
Dnă Secretar, n-aş scrie niciodată ceva
care să interfereze cu problemele de stat.
Te-ai găsit în sfârşit să capeţi etică de jurnalist.
Ce bine de tine.
Acelaşi mic dejun, cereale şi afine.
Nu îţi aminteşti, dar am fost în echipa ta
în timpul primei campanii a fostului soţ.
- Până să mă pună într-un birou în DC. - Îmi amintesc.
Abia terminasem şcoala,
aveai o soră la Amherst
iar mama ta a fost medic de familie.
Da.
Am scris lucruri dure despre tine în trecut...
S-ar putea să te surprindă,
dră Berg, dar nu ţi-am citit niciodată editoriale.
Dacă aş citi jumătate din ce scriu oamenii
despre mine, nu m-aş mai da jos din pat dimineaţa.
Ţi-am citit însă cartea.
Despre iminenţa celui de-al patrulea val de feminism.
N-a fost rea.
Nimeni nu mi-a citit cartea.
Păi poate din cauza titlului: "Când scorpiile conduc"
Încercam să dau alt înţeles cuvântului.
S-ar putea să-ţi fi încurcat vânzările.
Până la urmă, nu-i spui niciodată unei scorpii, scorpie.
Noi, scorpiile, urâm asta.
Tocmai am primit asta.
Nu e de bine.
Poftim.
"Tribunalul iranian i-a găsit vinovaţi pe jurnalişti.
Preşedintele Hakam a stabilit execuţia lor
în 24 de ore."
Cum reuşeşti?
Chiar şi cei ca mine care
te-au criticat îţi admiră cu adevărat determinarea.
Răspunsul meu este, de regulă, că împart acelaşi etos
cu cei mai mulţi americani.
Dacă munceşti din greu şi dai tot ce ai,
mâine va fi mai bine decât azi.
Şi adevărul?
Viaţa, de cele mai multe ori e un iad.
E plină de eşecuri şi înfrângeri.
Oamenii te dezamăgesc, visele ţi se destramă,
inimile ajung să fie frânte, jurnalişti nevinovaţi mor.
Şi cele mai frumoase momente din viaţă, chiar când îţi iese totul,
sunt rare şi zboară repede.
Dar nu vei apuca următorul
moment minunat, dacă nu mergi mai departe.
Aşa că asta fac eu.
Merg mai departe.
Eu mă arunc!
Deci, Viktor, ce vei face în continuare?
Spune-i, te rog, că Secretarul de Stat al SUA este aici
şi că vreau să-l văd.
Viktor, maimuţoiule, ştiu că eşti acolo.
Sunt Elaine.
Trebuie să vorbesc cu tine. Nu glumesc.
Dnă Secretar, translatorul nu e aici.
Nu putem vorbeşte. Ne vedem la petrecere.
Ai studiat la Cornell,
aşa că mai slăbeşte-mă cu porcării de genul "nu înţelege ce vorbeşti tu".
Acum am nevoie de ajutorul tău.
E important.
Ce naiba vrei, Elaine?
Am nevoie de ajutorul tău să dau de
ambasadorul iranian la ONU.
Nici vorbă, nu mă pot amesteca.
Nu-ţi cer să te implici.
Îţi cer să mă aduci într-o cameră
cu ambasadorul Jobrani, care e în oraş
şi nu-mi răspunde la telefon.
Dacă primul-ministru află asta...
Nu de primul ministru
ar trebui să-ţi faci griji, Viktor.
Ci de soţia ta.
Crezi că nu ştiu pe cine ai acolo?
O voi face,
nu pentru că mă ameninţi.
Ci pentru că eşti curajoasă... şi eu respect curajul.
Şi mai ai şi un fund fain.
Mulţumesc.
Dle ministru de externe, am venit de cum...
Dle ambasador, nu ştiam că veniţi.
Eu serveam un ceai cu
amicul meu Viktor.
Nu v-am putut găsi.
Probleme cu mobilul?
Nu putem vorbi, dnă Secretar.
Ba putem, Amir.
Mulţumesc, Viktor.
Îmi eşti datoare.
Nu mai puteţi face nimic, dnă Secretar.
Lucrurile se desfăşoară ireversibil.
Când acei americani vor fi morţi, atunci nu mai am nimic de făcut.
Ne cunoaştem demult, Amir.
Ştiu că eşti un om de treabă.
Mai ştiu şi că ai lucrat pentru Hakam
în sectorul privat şi că sunteţi apropiaţi.
Fie ştii de ce se întâmplă asta,
fie ai o bănuială serioasă.
Oricum ar fi, vreau să aflu ce ştii.
Hakam e bolnav.
Cancer de pancreas.
Înainte să moară, vrea să înceapă negocierile
pentru a opri programul nuclear al Iranului.
Nu poate încheia un tratat semnificativ
fără sprijinul ultraconservatorilor,
aşa că întreprinde acţiuni agresive.
Fie ucide nişte spioni americani,
fie eşti de acord să negociezi pe pământ iranian.
În ambele cazuri, ajunge la masa negocierilor.
Recomandarea mea, dle preşedinte,
este ca, fie dv
fie un emisar al acestei administraţii
să se întâlnească cu Hakam în Oman şi să elibereze acolo ostaticii.
Dar nu veţi face asta, nu-i aşa?
Pentru că ştiaţi deja ce are de gând
şi l-aţi lăsat să o facă.
Ai depăşit nişte limite azi, Elaine.
Mai întâi misiunea neautorizată la New York
şi acum îl acuzi pe preşedinte de asta?
Eşti un şef de campanie jalnic, Barry.
Eşti un Şef de Cabinet de rahat.
Şi un mincinos şi mai prost.
Aş vrea un moment singură cu preşedintele.
Lăsaţi-ne un minut.
Da... am ştiut.
Harris, Samson şi încă câţiva.
Ştiam, dar nu am fost de acord.
Şi ar trebui să te cred?
După ce te-ai folosit de mine pentru a linişti presa.
Îmi pare rău că am procedat aşa.
Nu trebuie să mă crezi, dar ăsta e adevărul.
Hakam ne-a transmis ideea prin unul dintre contacte.
I-am transmis un nu hotărât.
Două săptămâni mai târziu, o făcea şi aşa.
Dacă ştiai că e un mijloc pentru a putea negocia,
de ce să nu discuţi cu el
şi să salvezi viaţa acelor jurnalişti americani?
Când am candidat unul împotriva altuia,
tu ai fost cea care a spus că sunt un idiot
chiar şi pentru sugestia de a discuta cu Iranul.
Aş fi arătat prost în împrejurările actuale
dacă aş fi făcut acel lucru.
Şi eu am pierdut.
Bucură-te că ai pierdut.
Eram un câine ce alerga după o limuzină, şi am prins un autobuz.
Economia e în cădere liberă,
nu pot trece nicio lege prin Congres.
Ies la TV şi încerc să comunic o viziune,
iar America schimbă programul în bloc
pentru a vedea soţii băute şi concursuri de cântat.
Am mai fost în situaţia asta.
Am mai stat în acest birou
când Bud a trecut prin momente mai grele
şi îţi spun: acum nu e momentul să fii descurajat.
Acum e momentul să conduci.
Eu nu sunt ca fostul tău soţ, Elaine.
Scopul este un tratat nuclear cu Iranul.
Nu aşa am vrut să-l obţin.
Am încercat să-l opresc.
Dar îl voi obţine.
Acum, tu...
du-te şi ocupă-te de petrecerea fiului tău.
Nu mai ai nimic de făcut aici.
Nu-i suficient să ai curajul convingerilor tale.
Ci şi pentru ale altora, de asemenea.
Acestea au fost cuvintele tale de la ultima noastră dezbatere.
Votanţii te-au crezut.
Eu te-am crezut.
În unele zile, dle,
mi-ar face plăcere să lucrez pentru omul care m-a învins.
Singurul lucru pe care îl urăsc fiindcă m-am înşelat asupra lui
este faptul că tatăl tău a avut dreptate...
S-a aflat.
De când?
De zece minute.
Doamne.
"Conform datelor obţinute în exclusivitate
de jurnalista Georgia Gibbons,
Washington Globe tocmai a aflat
că Thomas James Hammond,
fiul fostului preşedinte, Donald Hammond
şi al Secretarului de Stat Elaine Barrish, a fost dus
la spitalul George Washington în decembrie anul trecut
după o tentativă de sinucidere."
Doamne, Tommy.
Tommy?
Tommy...
"Thomas a fost internat în urgenţă...
Să am ajute cineva!
...la 11:15 p.m. pe 22 decembrie,
sub numele fals de Aaron Reed...
Chemaţi ambulanţa!
...şi tratat imediat
pentru intoxicaţie cu monoxid de carbon."
Ce faci? Ajutaţi-mă, vă rog!
Se relatează de ultimul eveniment nefericit
în viaţa agitată a primului fiu."
Unde-i fratele tău?
- Am încercat să dau de el. - Găseşte-l! Acum!
Da.
Timpul petrecut împreună a expirat. Ieşi afară!
Dnă Secretar, te pot asigura că
nu am nimic de a face cu asta.
Nu-mi pasă. Ieşi afară!
Nici măcar nu ştiam că cineva
de la ziarul meu investighează.
Sunt la fel de supărată ca tine.
N-ai cum să fii la fel de supărată ca mine.
Tu ţi-ai găsit copilul abia respirând?
Da?
Nu. Se pare că
povestea uită câteva detalii.
Dar ce-ţi pasă?
Pentru voi, fiul meu a fost mereu
o poveste cu un dependent de droguri,
responsabil pentru toate nenorocirile prin care a trecut.
Dar a fost primul copil de preşedinte care s-a declarat gay.
Nu vei ştii niciodată mizeria,
şi răul pe care le-a suferit
când a mărturisit asta... împotriva dorinţei lui...
Băiat fiind la Casa Albă.
Şi totuşi, tu te-ai folosit de suferinţa lui
ca să mă convingi să-ţi acord acest interviu.
Unde se regăseşte asta în poveste?
Unde scrie acolo
ce fel de persoană eşti?
Singura veste bună din această săptămână
e că nu trebuie să te mai am în preajmă.
Acum pleacă dracului de aici!
Bună. Eu sunt.
Trebuie să te văd.
Imediat.
Washington Globe prezintă în exclusivitate
că T.J. Hammond,
fiul Secretarului de Stat Elaine Barrish şi
al fostului preşedinte Bud Hammond, a fost internat la
Spitalul Washington General pe 22 decembrie 2011,
după o tentativă nereuşită de suicid.
Fir-ar! Asta-i nasol.
Datele medicale obţinute de Globe indică
faptul că era inconştient când a fost adus.
- Eşti mai bine acum? - Mult mai bine. Dă-mi ca de obicei.
Şi a fost tratat pentru hipoxie,
care e determinată de intoxicaţia cu monoxid de carbon,
alimentând presupunerile că a fost într-adevăr o tentativă de suicid.
A fost internat sub numele fals, de Aaron Reed.
Mama ta? Mama ta e "fierbinte".
Trebuie să-mi faci rost de un autograf.
Mi-ar plăcea o poză de-a ei într-un costum din ăla scorţos, marca Chanel.
Aş vrea să scrie,
"Pentru Omar, cea mai fragedă bucăţică.
Cu drag, Elaine."
Poate să nu scrie "cu drag."
Poate scrie doar "xo."
E fratele meu.
Mă tot sună. Trebuie să răspund.
Hei.
Da. Te-am găsit.
Încerc să dau de tine de ceva vreme.
Ai...
Ai văzut deja?
Da. Sunt numai porcării.
Nu-ţi fă griji.
Unde te afli?
Sunt cu sponsorul meu.
Pregăteşte-ţi petrecerea, frate.
Eu sunt bine, pe bune.
Te iubesc.
L-ai găsit?
Da. Acum am vorbit cu el.
Zicea că e cu sponsorul.
Ştiu că minte.
Uite ce fac.
Trebuie să mă întâlnesc cu Anne în jumătate de oră să-mi iau haina,
dar îl voi găsi şi te voi suna înapoi
când sunt cu el, bine? Unde eşti?
Urmăresc ceva.
Şi, Douglas?
Da?
Eşti un frate bun... şi un fiu bun.
Te sun.
Îţi mulţumesc că ai venit.
Am una dintre cele mai proaste zile din viaţa mea şi...
tu eşti încă persoana care mă poate face
să simt că totul va fi bine...
chiar când nu e aşa.
Vino încoace, dulceaţă.
Felicitări, Georgia, ne bucurăm pentru tine.
Bună, Susan.
Sunt sigură că eşti supărată
pentru toată povestea cu sinuciderea lui Hammond.
Îmi pare rău că ţi-am stricat subiectul cu Barrish,
dar am avut o sursă care a vorbit
şi eu... a trebuit să public.
Dintre toate meseriile care ţi-ar fi fost la îndemână,
după felul cum arăţi,
porno, prezentatoare TV, ai ales jurnalismul.
De ce? Nu te interesează povestea lui.
Nu te interesează cu nimic ce facem
sau despre ce vorbeşti, aşa cum nu te interesează
ce este dincolo de acel articol.
Eşti supărată că am prezentat eu subiectul.
Îţi pare rău că ai pierdut un subiect... scorpie.
Vei regreta că ai postat asta.
Şi, Georgia...
Să nu-i spui niciodată scorpie unei scorpii.
Noi, scorpiile, urâm asta.
Iubitul tău a ştiut.
A trebuit să aprobe subiectul înainte ca eu să-l postez.
Te-am avertizat că se poate întâmpla aşa ceva,
că se poate afla. - Apoi ai venit la mine
şi mi-ai spus.
De ce, ca să-mi spui să opresc subiectul?
Este exact genul de conflict...
de interese pe care nu mi-l permit.
Ce suntem noi, un ziar
sau un site de scandal?
Suntem o instituţie muribundă.
Peste 50 de ani, oamenii vor vorbi despre ziare
aşa cum vorbim noi acum despre telefoanele cu disc sau muzica disco.
Tu i-ai spus Georgiei povestea?
Nu, mi-ai cerut să nu spun nimănui.
Te culci cu ea?
Acum ai devenit paranoică şi...
Pe bune, asta îţi face statul
pe lângă Elaine Barrish?
Te culci cu ea?
Nu voi răspunde la această întrebare.
Tocmai ai făcut-o.
Am greşit, ştiu.
Am greşit.
Susan, am fost împreună doi ani.
A trebuit să te implor să te muţi cu mine.
Când ne întreabă prietenii dacă ne căsătorim,
spui nu, fără măcar să te uiţi şi la mine, spui,
"Nu cred în căsătorie şi Alex a eşuat de două ori.
De aceea l-am ales."
Spune măcar o dată când te-ai străduit
pentru noi cum ai făcut-o pentru subiectul Barrish.
Chiar şi acum, nu pot spune,
ce te supără mai mult: că m-am culcat cu Georgia
sau că i-am zis ei de subiect.
Pentru o secundă am crezut că-mi vei servi discursul
"Îmi pare rău că te-am făcut să suferi".
Ca să fie clar.
Sunt mult mai supărată că te-ai culcat cu alta
decât sunt că ai divulgat subiectul.
Ştii că îmi pare rău.
Nici tu nu faci lucrurile uşoare,
nu e uşor să te iubească omul.
Nu ar trebui să fie simplu, măgarule!
Uşor e cu Georgia.
Uşor e unde îţi vei petrece noaptea
cât mă mut eu.
Cred că am rupt câteva arcuri.
Da, asta sigur intră în top zece.
Nu eşti nici măcar pe aproape.
Spre deosebire de tine...
Eu nu mai am antrenament.
Am încercat să vorbesc cu el, dar nu mi-a răspuns.
Nu acum.
Dougie are grijă de el.
Nu ştiu ce să fac, Bud, nu-l putem duce iar la reabilitare
am încercat de două ori,
şi nici nu-i putem da bani pentru o altă afacere păguboasă.
Nu ştiu ce să fac.
Cred că sunt cea mai înaltă co-dependentă din ţară.
Era mult mai simplu când erau doar nişte copii care
ţipau la noi din cauză că se ţine Serviciul Secret după ei
sau de ce nu au voie să înveţe să conducă
maşina ca alţi copii de 16 ani.
Da, era mai simplu.
Doamne, am trăit vremuri bune.
Vremuri foarte bune.
Aş vrea să-i propun preşedintelui
să te trimită în Iran
ca un ultim efort diplomatic, să negociezi pentru acei jurnalişti.
Hakam s-ar putea să nu vrea,
dar merită să încercăm.
Credeam că nu mai spui o dată.
Ce?
Mi-am imaginat că vei apela la mine.
E clar că preşedintele "Sinatra"
nu va ridica un deget.
În plus, îl ştiu pe Hakam, ştiu oamenii importanţi de acolo,
iar poporul iranian mă iubeşte.
Mi-au zis preşedintele "Bub" adică "preşedintele bun."
Despre asta a fost vorba?
"Mi-a fost dor de tine dulceaţă" şi "Eşti cea mai drăguţă tipă
cu cel mai fain fund pe care am pus ochii vreodată."
Au fost numai vrăjeli?
Am vorbit serios, aşa am făcut mereu.
Nu. Ai vrut doar să vorbesc cu Garcetti
să te trimită în Iran ca să te poţi întoarce în joc,
şi eu ţi-am căzut în plasă?
Sunt cel mai potrivit ca să aduc jurnaliştii înapoi,
şi tu ştii asta.
Poveşti.
Nu te-ai supărat fiindcă
mi-am dorit să mi-o ceri.
Te-ai supărat fiindcă mie mi-a venit primul ideea.
Şi nu te-am jucat cu nimic mai mult decât m-ai jucat tu.
Ne-am culcat împreună din cauza politicii?
Desigur, dar şi din
dragoste.
Mereu e vorba de ambele între noi, iubita, asta a fost mereu povestea noastră.
Suntem făcuţi unul pentru celălalt.
Suntem făcuţi să luptăm împreună pentru ţara asta,
şi n-am terminat încă, nici pe departe.
Ai luat-o razna.
Te iubesc, dulceaţă,
şi dacă crezi pentru o secundă
că am renunţat la noi,
atunci nu mă cunoşti
şi nu m-ai cunoscut niciodată.
Am terminat.
Mă auzi?
Gata!
Măgarule.
Mulţumesc.
Asta e fata mea.
Doamne.
Scuză-mă.
Alo, dnă Secretar.
A sunat Douglas?
Nu, dar am o listă cu alţii
inclusiv Susan Berg, care v-a căutat de câteva ori.
Ad-o înapoi.
Vorbesc cu ea.
Vă mulţumesc că aţi acceptat să mă vedeţi.
Eu, vreau să-mi cer scuze.
Am aflat că povestea a apărut din vina mea.
Am lăsat să se afle fără voia mea.
I-am spus editorului meu, cu care mă şi culc.
El i-a spus celeilalte femei cu care se culcă,
o colegă ziaristă.
Îmi pare rău să aud asta.
Chiar îmi pare rău.
Am crezut că veţi aprecia ironia.
Asta ar putea fi cel mai urât lucru pe care l-ai spus despre mine.
Păi nu mi-ai citit articolele, erau chiar cuvinte şi mai urâte.
Se poate să fi citit câteva din articolele tale.
Ani de zile am scris despre tine
că ai fi o jignire pentru femei, deoarece ai rămas
cu soţul tău.
Ca majoritatea, am crezut că a fost din cauza
ambiţiilor tale politice,
Şi acum, când m-am dus să-mi fac bagajul,
a fost unul din cele mai grele lucruri pe care le-am făcut.
Am rămas pentru că îl iubeam.
Ştiu.
Şi atunci de ce ai plecat până la urmă?
Deoarece, după 30 de ani
în acel moment, epuizată după campanie,
am găsit în sfârşit puterea să o fac.
Nu răspund niciodată acestei întrebări
deoarece nu se poate face articol,
sau scrie carte care să explice complexitatea
unei singure căsnicii.
Îţi voi da o ştire
care ar trebui să
agite lumea ce se interesează de fiul meu.
Vom amâna logodna
pentru câteva zile.
Bud se va duce în Iran.
- Preşedintele îl trimite? - Preşedintele încă nu a fost
de acord, dar va fi.
Mă întâlnesc cu el într-o oră şi îi dau de ales...
Ori îl trimite pe fostul meu soţ, ori îmi acceptă demisia.
Tocmai ai auzit asta
de la o sursă din Departamentul de Stat.
Vreau să fiu în acel avion.
- Dră Berg. - Dacă iese prost, voi pomeni ceva
despre subiect în articolul despre tine,
dar dacă Secretarul de Stat îşi trimite fostul soţ
să salveze ostatici în Iran
şi iese, vreau acest subiect.
Am nevoie de acest subiect.
Ţinem legătura.
Nu sunt creaturi frumoase?
Maiestuoase, neînfricate
dar totuşi delicate.
Sunt mai lente
decât majoritatea animalelor, dar pot călători la fel de departe.
Dar nu asta îmi place cel mai mult la ele.
Au o organizare matriarhală,
şi când masculii ajung la vârsta împerecherii,
femelele îi alungă din cireadă.
Russ, eu sunt.
Bun, notează-ţi exact cum îţi spun.
Surse de încredere din Departamentul de Stat confirmă că
Secretarul de Stat, Elaine Barrish
îi va recomanda preşedintelui Garcetti...
Poţi să păstrezi un secret, Clark?
Aceasta e slujba mea, dnă Secretar.
Voi candida din nou la preşedinţie,
şi de data aceasta...
Voi câştiga!