Doar de atât eşti în stare?
Îi urăsc pe cei ca tine!
Eşti un parazit care ne infectează oraşul!
Mi-e silă de tine!
- Pariază pe el! Are o cotă bună. - Pe Raies? N-are nicio şansă!
- Nu, celălalt. - Sinbad, cred că glumeşti? Uită-te la el!
Raies!
Pune banii ăştia pe Sinbad.
Luptă!
Termină-l!
Raies?
Îţi văd viitorul!
Păstrează-l pentru turişti şi călători. Pe mine nu mă interesează.
O poartă s-a deschis...
Shadow se ridică!
Vechile obiceiuri s-au întors, în timp ce oraşul nostru e în flăcări.
E îngrozitor...
Ba nu. E bine.
SINBAD Sezonul 1, Episodul 1
Traducerea şi adaptarea: Shadow @ www.titrari.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Sunt sigur că şi-au dat seama că am măsluit pariurile.
Şi ce-i dacă? Data viitoare o să lupt în altă parte.
Nu, e prea periculos.
Pe partea stângă. Traista...
- Eu? - Da, e rândul tău, frate.
Eu îi distrag atenţia, iar tu o să-i furi traista.
Nu-ţi face griji! Azi ne merge totul.
- Aveţi grijă de voi aici. - De ce, mă rog?
Chiar dacă piaţa pare un loc prietenos, îi atrage pe cei mai răi oameni.
- Zău? - Escroci, cerşetori şi hoţi de buzunare.
Ca ăsta de aici.
- Nu-i nevoie să implicăm gărzile. - Ce? Doar fura de la tine.
Ştii ce păţesc hoţii aici? Li se taie mâinile.
Uită-te la el! E îngrozit!
- Omul ăsta vă deranjează? - A încercat să fure de la mine.
L-am prins, l-am făcut de ruşine, iar acum o să-i dăm drumul.
Tată...
Dacă te mai prind pe-aici...
- S-aveţi mai multă grijă pe viitor. - Mulţumim, o să avem.
Tată! Cutia ta!
Dacă mai arăta cu degetul spre mine, chiar aş fi început.
Trebuia să mă avertizezi.
Şi unde-ar mai fi fost distracţia?
Sinbad, ţi-ar fi mai uşor dacă te-ai înrola în rândul gardienilor.
Ca să fiu un sclav, Tazeem? Nu, mersi frumos.
Ai o leafă asigurată, nu te plictiseşti...
Ca să nu mai spun că femeilor le plac oamenii cu putere.
Cum merge treaba cu fata aceea?
Mi-a spus cuvintele magice: "Eşti ca un frate pentru mine".
Apoi m-a întrebat despre mine şi mi s-a făcut greaţă.
Să vezi cum e dacă eşti frati-său...
- Ai grijă de tine! - Şi tu!
- Hai odată! - Ai grijă!
Nu m-am săturat de priveliştea asta. Parcă oraşul nu se mai termină.
Atâţia oameni, atâtea posibilităţi...
- Ţi-am povestit visul meu? - Ăla în care nu vorbeai!
- Ce-i acolo? - Habar n-am.
Orice-ar fi, mie nu-mi place.
Am tot auzit de aşa ceva. Totemuri, farmece...
Nu! Aduce ghinion!
Acum nu mai aduce.
Nu mai contează. Într-o bună zi o să dăm lovitura.
O să avem o casă mare şi n-o să ne mai facem nicio grijă.
Frate, cred că te-ai lovit la cap de prea multe ori.
Mamă, am avut o zi excelentă! În seara asta avem ce mânca.
- Eşti rănit... - Cine, eu?
Nu, Amala. N-am nimic.
I-am tot spus să meargă la doctor.
- Sper că nu l-ai luat cu tine. - Nu, desigur că nu.
Mi-ai promis...
Aşa e, iar Jamil e prea deştept să se ţină toată ziua după mine.
- Nu-i aşa, Jamil? - Aşa-i, am vândut toată ziua la piaţă.
Zău? Şi ce-i vândut?
Chestii... chestii scumpe.
Nu ştiţi deloc să minţiţi.
Tot ce contează e că am avut o zi bună.
- Vezi? - Da.
- Bani pătaţi cu sânge! - Ce?!
Amah. Nu!
Ai adus în casa asta bani pătaţi cu sânge.
- Amah, jur, nu e adevărat! - Băiat prostuţ!
Ce-ai făcut?
Fugi, Jamil!
Sinbad, aşteaptă!
Hai!
Grăbeşte-te!
Hai, frate!
Frate!
Condoleanţe... Trebuie să ne acceptăm destinul.
Nu te lăsa distrus de aşa ceva. Eşti un om bun.
Vă mulţumesc, Alteţă.
Înainte îi puteam învia pe cei care au murit.
Să învingem însăşi moartea...
Fiul meu ar putea trăi din nou?
Aş vrea să fie aşa, însă în regimul emirului, ştiinţa ne guvernează.
Magia e din ce în ce mai slabă. Morţii trebuie să rămână morţi...
... pentru totdeuna.
L-aş fi pregătit pentru a fi emir...
L-aş fi ajutat să conducă.
Îmi părea rău pentru oamenii care nu văd.
Se împiedicau pe străzi, rămâneau schilozi pe viaţă...
Acum o să ajungem ca ei.
Ba nu. Am fost în situaţii mult mai grele.
O să mituim pe cineva, iar Tazeem o să ne pună o vorbă bună.
O să scăpăm de aici!
Chiar şi când eşti închis crezi că totul o să fie bine.
Da, frate, pentru că aşa o să fie. Aşa că... zâmbeşte.
- Azi va fi o zi bună... - Da.
Ştiţi foarte bine cine sunt.
Da, sunteţi lordul Akbari.
Iar pe fiul meu, Raies, cred că-l cunoaşteţi personal.
- Nu. - Vă asigur că-l cunoaşteţi.
Că mulţi de vârsta lui, îi plăcea să dovedească e un bărbat.
Bea, paria, lupta...
Aşa l-ai întâlnit şi l-ai lăsat să moară
pe o stradă uitată de lume.
N-am ştiut...
Fratele meu, emirul, mi-a permis să rezolv problema cum cred eu.
După bunul meu plac!
Doar acum câteva ore... fiul meu era în viaţă.
Iar acum...
Vino-ncoace!
Ce înseamnă mila cu adevărat?
E un semn de putere sau de slăbiciune?
Apoi mă gândesc la şobolanii ca tine, infestându-ne oraşul.
Pentru tine nu e loc de milă!
Accept orice pedeapsă, însă, vă rog...
Fratele meu n-are nicio vină. Doar eu am fost implicat.
Treci înapoi!
Frate!
Te rog, pleacă!
Dacă mila nu înseamnă nimic,
cum ar trebui oare să te pedepsesc?
Jamil!
Nu!
Lăsaţi-mă să ies!
Cum mi-ai luat tu pe cineva, aşa o să-ţi iau pe cineva.
Să fie oare destul? Nici vorbă!
Lasă-mă să ies! Vino înapoi! Dă-mi drumul!
Jamil!
Lăsaţi-mă!
Nu!
A fost un băiat bun. Ar fi făcut orice pentru tine.
Îmi pare rău, Amah.
Din vina ta a murit.
Nu te înveţi minte niciodată. Acum fratele tău e mort.
Ce să mă fac cu tine?
Ce să fac? A murit din vina ta.
Mi se rupe sufletul să fac aşa ceva...
... însă trebuie s-o fac.
Într-o bună zi, vei înţelege.
Vei fi exilat pe mare
fără a mai putea vedea uscatul mai bine de un an.
Ăsta-i cadoul meu pentru tine.
Blestemul meu... ca să te înveţi minte.
Până nu te vei căi... nu-ţi vei găsi pacea.
Sinbad!
Ce-ai făcut?
- Gărzile sunt pe drum! - Nu-l pot părăsi!
Sinbad, trebuie să pleci din oraş!
Trebuie să mă întorc în garnizoană.
Sinbad! Mult noroc, prietene!
- Ai grijă de tine! - Şi tu!
Ce-ai acolo?
Blănuri şi piei pentru piaţa din Serindit.
Eşti departe de casă, nordicule. Ai scăpat de zăpadă şi ger.
O să fie ger şi când mă întorc.
Îmi cer scuze. Cred c-am greşit drumul. Nu ştiu cum am ajuns aici.
Chiar sunt ale mele.
Haideţi!
- Ce s-a auzit? - Cred c-am ridicat pânzele.
Nu se poate... Nu aşa repede.
Încă nu m-am obişnuit pe mare.
Totuşi, e captivant, nu?
Scuze...
- Nici tu nu te simţi prea bine... - Nici eu nu m-am obişnuit cu marea.
Cred că e mai mult de atât.
Stai liniştit, ştiu ce fac.
Mă rog, sper că ştiu ce fac, altfel am dat de bucluc.
Scuze, eu sunt Anwar Shabani, doctorul corabiei.
Sunt prima dată pe mare, aşa că...
Nu arată bine deloc.
Da, o să te usture puţin.
Nu crezi că trebuia să-mi spui înainte?
Ba da, ai dreptate.
O să-ţi aduc puţină apă şi ceva pentru febră.
- Avem un pasager rănit în cală. - Doar personalul are voie acolo.
Desigur...
- Despre cine e vorba? - Nu mi-a trecut prin cap să întreb.
Hai să vedem.
Cu grijă, e rănit!
În picioare!
Nu te-am mai văzut... Ai şi vreun nume?
Sinbad.
Spune-mi, Sinbad, fugi de cineva sau fugi către cineva?
- De cineva... - Ca-ntotdeauna.
Să vedem dacă ai noroc.
Văd că cineva are grijă de tine, la urma urmei.
O să faci parte din echipaj până ajungem la primul port de escală.
Raţie minimă, confort minim.
În locul tău, eu n-aş accepta un hoţ în rândurile echipajului.
- Te înşeli. - Ba nu.
Absolut deloc...
Tinere, ce ne-ai furat... e aici?
Nu, l-am lăsat în Basera.
- Pot să vă spun unde e... - E prea târziu.
Habar n-ai ce ne-ai făcut, ce-a însemnat pentru noi.
- Tată... - Poate că m-am înşelat.
Poate că nimeni nu-ţi are grija, la urma urmei.
- Închideţi-l în celulă! - Vino, câine!
Legaţi totul!
Eşti aici?
- Vreau să te ajut. - Îmi pare rău.
Haide!
- Încercam să te ajut. - Ţi-am spus că-mi pare rău.
Te rog, nu mă ucide.
- Ce-i acolo? - Habar n-am!
Nu te mişca!
Nu ne vede...
Opreşte-te! Nu te mişca! Îl fac să mă urmărească pe mine.
Demonii furtunii!
Tată!
- Trage! Fereşte vela! - Poţi s-o ţii?
Tată!
Hai, ajută-mă!
Trebuie să protejăm vela!
Ia cârma acum! Cârmeşte spre val!
Mai repede, Sinbad! Înspre val!
A murit.
Ceea ce-ai furat... habar n-ai cât e de puternic.
Uite ce e...
Corabia! Se înclină într-o parte!
Ne scufundăm!
Cred că inundaţia e de aici de undeva.
Nu-mi vine să cred.
- Nivelul apei de aici e acelaşi. - Nu sunt spărturi sau scurgeri.
Înseamnă că vine de jos.
Trebuie să izolăm pentru ca apa să nu ajungă aici.
- Cu ce? - Ştiu unde e smoala.
- O poţi topi? - Doar pe punte.
Du-te! Nu mai avem mult timp.
Trebuie să verificăm prora, să vedem dacă s-a inundat şi acolo.
Nu eşti unul dintre ei. Ei n-ar ţipa ca o fetiţă.
Vă rog, ajutaţi-mă. Piciorul mi-a rămas blocat.
- Ţine-te bine! Te scoatem noi. - Nu plecaţi!
Nu trebuie să lăsăm nivelul apei să ajungă până aici.
Asta dacă vrem să supravieţuim. Trebuie s-o izolăm.
Ajutaţi-mă!
- Corabia se scufundă! - Ştiu, mi-a spus.
- A trecut prin multe azi. - Trebuie să încălzim smoala.
- Nu mai avem timp! - Atunci treceţi la treabă!
Ce faci?
Du-te şi izolează cealaltă trapă.
Ajutaţi-mă, vă rog! Nu mă lăsaţi să mă înec.
O să fii bine. Te scot eu.
Mai e încă un supravieţuitor, bucătarul corabiei.
Te rog, ajută-mă.
- Suntem în siguranţă! - Sunt două trape.
Amândouă trebuie izolate.
Unde-i Sinbad?
Încă nu ţi-a venit vremea. Deschide ochii, frate.
Nu renunţa, deschide ochii!
E acolo!
Îmi pare rău. Nu-l găsesc pe Sinbad.
Poate că puterile tale nu sunt atât de mari precum crezi.
Şi poate că aşa e mai bine.
Tu i-ai luat pe cineva, aşa cum el ţi-a luat ţie.
Datoria de sânge e plătită.
Frate, eşti foarte înţelept, şi mereu te-am ascultat,
însă viaţa unui şobolan de pe stradă nu se compară cu viaţa unui băiat...
A băiatului care-ar fi condus oraşul ăsta!
- Înţeleg... - Cum să înţelegi?!
E-adevărat...
Eu nu am copii...
Însă l-am iubit pe Raies ca şi când ar fi fost al meu.
Datoria de sânge nu e satisfăcută!
Sinbad va plăti pentru ce a făcut!
Pentru moartea băiatului meu... va plăti!
- Amândoi era să muriţi... - Mulţumesc.
Adică... după tot ce-am păţit, furtuna şi toate cele...
Toţi era să murim.
Fii recunoscător că nu suntem.
Sunt! Ne-ai salvat vieţile!
Ai cârmit corabia prin acel val... de-a dreptul magnific.
Dacă ştiam c-o să vorbeşti aşa mult, nu m-aş fi obosit.
Mănâncă!
N-a fost o rugăminte.
Oamenii aceştia merită să fie înmormântaţi cum se cuvine.
Ştie cineva unde suntem?
Frate, calmează-te! Inspiră adânc şi zâmbeşte.
Ne aşteaptă o mulţime de aventuri.
Traducerea şi adaptarea: Shadow @ www.titrari.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro