Sharon e o femeie foarte nostimă,
însă are mai puţină încredere în cetăţeanul american decât mine.
Stai puţin! Am mare...
Când am dat vreo dovadă a lipsei de încredere?
Nu afirm şi n-am afirmat niciodată că Barack Obama a fost socialist.
- Serios? - Am susţinut mereu...
Lewis, practic mă implori să-ţi difuzez înregistrarea audio
de luni dimineaţă în care afirmi de sute de ori
că preşedintele e socialist.
O să-ţi citesc articolul în direct.
Politicile, conform definiţiei, draga mea, sunt socialiste.
După definiţia ta, la fel era şi Ronald Reagan.
Ce crezi că sunt impozitele?
A fost ultimul mare preşedinte.
Cetăţeanul american nu poate construi şosele.
- Un cetăţean... - Continuă, spune tot.
Mulţumesc, dacă tot îmi era adresată întrebarea.
Cetăţeanul nu poate construi o şcoală
sau să alcătuiască o armată.
Nu vorbeşte nimeni despre desfiinţarea armatei.
Aşadar suntem de acord că guvernul e potrivit pentru asta?
- Da. Fie. - Da.
Departamentul de pompieri este o idee bună sau nu?
Te ambalezi prea tare, Sharon.
Mi-e teamă c-o să scoţi flăcări pe nas.
E o idee bună sau nu cea a departamentului de pompieri?
Sau ar trebui să fie un departament privat de pompieri,
care vine când îţi arde casa
numai dacă ţi-ai plătit taxa lunară?
Aş fi încântat să plătesc taxa unui departament de pompieri.
Însă nu vreau să plătesc pentru un tablou
pe care nu vreau să-l privesc sau o poezie pe care nu vreau s-o citesc.
Nu poţi sări direct la Fondul Naţional al Artelor!
Iar tu nu poţi sări direct la armată.
...00004%
din bugetul federal
şi e codul pentru New York,
evreiesc, pervertit şi homosexual.
- Will. - Da, dle.
Vrei să adaugi ceva?
Cred c-am avea nevoie de o definiţie mai exactă a "pervertirii".
- Dumneata, dle. - Numele meu e Steven.
Sunt în anul III, iar întrebarea mea e pentru Will McAvoy.
Vă consideraţi democrat, republican sau independent?
Mă consider fanul echipei New York Jets, Steven.
Dacă tot a fost deschis subiectul,
aţi evitat aproape cu religiozitate să susţineţi
sau să faceţi vreo aluzie a unei apartenenţe politice.
E din cauza faptului că, fiind crainic de ştiri,
simţiţi că integritatea transmisiunii ar putea fi compromisă?
Pare un răspuns bun.
Îl accept.
Există un scurt articol pe site-ul Vanity Fair,
scris de Marshall Westbrook, probabil l-aţi văzut,
unde vă numeşte "un Jay Leno al crainicilor de ştiri".
Sunteţi popular pentru că nu deranjaţi pe nimeni.
Da.
Ce părere aveţi despre asta?
Sunt invidios pe proporţiile audienţei lui Jay.
Sunteţi dispus să afirmaţi aici, în această seară,
dacă înclinaţi spre dreapta sau spre stânga?
Am votat pentru candidaţi ai ambelor partide importante.
Să trecem la următoarea întrebare.
- Te ascultăm. - Bună. Mă numesc Jenny.
Sunt în anul II de studenţie, iar întrebarea e pentru toţi trei.
Puteţi spune într-o propoziţie sau mai puţin...
Ştiţi ce vreau să spun.
Puteţi spune de ce America e cea mai importantă ţară din lume?
Datorită diversităţii şi oportunităţilor.
Lewis.
Datorită libertăţii şi libertăţii. S-o păstrăm ca atare.
Will.
Datorită echipei New York Jets.
Ba nu, te voi ruga să-mi dai un răspuns.
Ce face ca America să fie cea mai importantă ţară din lume?
Aşa cum au spus Lewis şi Sharon,
diversitatea şi oportunitatea, libertatea şi libertatea.
Nu te las să pleci la aeroport
fără să-mi răspunzi la întrebare.
Constituţia noastră e o capodoperă.
James Madison a fost un geniu.
Declaraţia de Independenţă este, pentru mine,
unica şi cea mai importantă operă din literatura americană.
Nu pari mulţumit.
Una e un set de legi, iar cealaltă e o declaraţie de război.
Vreau un moment uman din partea ta.
Ce spui despre oameni? De ce America...
Nu e cea mai grozavă ţară din lume, dle profesor.
Acesta este răspunsul meu.
- Afirmi... - Da.
- Să discutăm despre... - Bine.
Sharon, Fondul Naţional al Artelor e o pierdere.
Da, costă un bănuţ din salariul nostru,
dar te poate lovi cu el oricând doreşte.
Nu costă bani, costă voturi.
Costă timp de difuzare şi articole kilometrice.
Ştii de ce oamenii nu-i simpatizează pe liberali?
Pentru că aceştia pierd.
Dacă liberalii sunt atât de incredibil de isteţi,
cum naiba de pierd mereu?
Şi cu acea mimică serioasă vrei să le spui studenţilor
că America e cu stea în frunte
şi că suntem singurii din lume care sunt liberi?
Canada e liberă. Japonia e liberă.
Anglia, Franţa, Italia, Germania, Spania, Australia.
Belgia e liberă!
Sunt 207 state suverane în lume, iar vreo 180 sunt libere.
- În regulă. - Şi da, membră a unei frăţii.
În caz că te rătăceşti într-o cabină de vot într-o bună zi,
sunt câteva lucruri pe care ar trebui să le ştii,
iar unul dintre ele este acela că nu există absolut nicio dovadă
care să susţină afirmaţia că avem cea mai grozavă ţară din lume.
Suntem pe locul 7 la alfabetizare, pe 27 la matematică,
pe 22 la ştiinţă, pe 49 la speranţa de viaţă,
pe 178 la imortalitate infantilă,
pe locul al treilea ca venit pe familie,
pe locul 4 ca forţă de muncă şi exporturi.
Suntem primii în lume doar la trei categorii:
numărul încarcerărilor pe cap de locuitor,
numărul adulţilor care cred că îngerii sunt reali
şi al cheltuielilor pentru apărare unde investim
mai mult decât următoarele 26 de state la un loc,
dintre care 25 ne sunt aliate.
Nimic din toate astea nu sunt din vina unui student de 20 de ani,
însă cu toate acestea eşti, fără niciun dubiu,
membră a celei mai îngrozitoare perioade din istorie.
Iar când mă întrebi ce ne face să avem
cea mai grozavă ţară din lume,
nu ştiu despre ce naiba vorbeşti.
Cascadele Yosemite?
Sigur c-am fost.
Apăram ce era corect.
Luptam pentru raţiuni morale.
Am votat legi şi am anulat legi din raţiuni morale.
Am dus războaie împotriva sărăciei, nu a oamenilor săraci.
Ne-am sacrificat. Ne păsa de vecinii noştri.
Ne-am susţinut convingerile
fără să ne batem cu pumnul în piept.
Am construit lucruri măreţe,
am făcut progrese tehnologice profane,
am explorat universul, am vindecat boli,
am cultivat cei mai mari artişti ai lumii
şi cel mai bun sistem economic mondial.
Am atins stelele,
ne-am comportat bărbăteşte.
Am aspirat spre inteligenţă, nu am diminuat-o.
Nu ne-a făcut să ne simţim inferiori.
Nu ne-am identificat cu cel pe care l-am votat la ultimele alegeri
şi nu ne-am... nu ne-am speriat prea uşor.
Am fost capabili să fim toate aceste lucruri
şi să realizăm toate aceste lucruri pentru că am fost instruiţi.
De către oameni de seamă, care erau respectaţi.
Primul pas în rezolvarea oricărei probleme
e să recunoşti că există.
America nu mai e cea mai grozavă ţară din lume.
Ajunge?
- Ce naiba a fost asta? - Ţi-ai pierdut minţile? Era o puştoaică.
Îmi pare rău! Iau tratament pentru vertij
şi cred că are efect, pentru că am avut.
Ai probleme. Nu mi te poţi adresa aşa.
- Ai nevoie de un doctor? - Iisuse Hristoase!
Ascultaţi-mă!
Ce afirmaţii am făcut?
Traducerea: Kprice/dr.MI
TOCMAI AM DECIS
DUPĂ TREI SĂPTĂMÂNI
Şi eu sunt nerăbdător să-i cunosc, dar...
Abia aştept să-i cunosc, dar nu în seara asta.
- E prea devreme. - Când ai hotărât asta?
Nu ştiu exact când.
Trebuie să mă întorc la şedinţă.
Nu e o şedinţă, e o petrecere.
- Aveţi şi pizza. - Ieşim împreună de 4 luni
şi cred că-i prea devreme să-i cunosc părinţii.
E o situaţie pentru avansaţi.
Noi suntem de nivel mediu. Poţi să-mi spui o părere?
Când aţi început conversaţia în faţa biroului meu,
eram îngrijorat c-aş putea fi prins
în mijlocul unei situaţii personale,
însă observ că mi-am făcut griji degeaba.
Cred că-i prea devreme să-ţi cunosc părinţii.
Nu mă simt în largul meu. Poţi să respecţi acest lucru?
Le-am povestit despre tine de luni de zile.
- Ce-aş putea să le spun? - C-a trebuit să lucrez peste program.
- De ce? - De ce lucrează lumea peste program?
Nu lucrează. De obicei mint.
Aşa-i, dar sunt convins că poţi fi convingătoare.
De ce iei o decizie pripită când eu îţi ofer...
Loialitate. Iau o decizie pripită din loialitate.
Tu iei o decizie înţeleaptă din ambiţie.
Da.
El nu-şi aminteşte cum te cheamă, Maggie, şi tot eu sunt nesimţitul.
Eram stagiară şi m-a promovat ca asistenta lui.
Nu te-a promovat, scumpo.
A crezut că eşti asistenta lui.
Trebuie să te întorci la şedinţa ta cu pizza,
dar mi-ai putea face favoarea
de-a nu mai vorbi despre noi în faţa...
Toţi cei de aici ştiu şi nimănui nu-i pasă.
Le va păsa când vom începe să ne certăm în mijlocul studioului de ştiri,
iar unul dintre noi va fi concediat.
Crezi că va pleca producătorul executiv şmecher absolvent al Universităţii Columbia
sau crezi că va pleca stagiara
care întâmplător a fost promovată asistentă?
Faci o greşeală.
M-am obişnuit deja cu greşelile.
- Loialitate? - Da.
Tocmai a intrat în biroul lui,
fără să observe că angajaţii săi nu mai sunt acolo.
Trimite-mi un mesaj după ce termini cu părinţii tăi diseară.
Unde-i toată lumea?
Bine ai revenit!
Mulţumesc. Unde sunt toţi?
Trebuie să urci să-l vezi pe Charlie.
Bine. Unde sunt cu toţii?
Am ordine stricte din partea lui Charlie
să nu spun nimic până nu vorbeşte el cu tine mai întâi.
Am o şedinţă.
Ce se întâmplă?
Bine.
Nu-mi puteai răspunde de acolo?
- Bine ai revenit! - Mulţumesc.
Charlie Skinner vrea să mergi în biroul lui.
Acum?
- A spus să te duci imediat ce vii. - Care-i... Tu eşti Ellen?
- Maggie... Margaret. - Ce se întâmplă?
Ştim la fel de puţin ca şi tine.
- Serios? - Aproape la fel de puţin ca tine.
Şi ce anume ştiţi voi şi eu nu?
- Ar trebui să discuţi cu Charlie Skinner. - Unde-i Karen?
- Nu lucrează nimeni aici pe nume Karen. - Asistenta mea.
- Eu sunt asistenta ta. - Tu eşti Ellen.
- Margaret. - Bine.
Îi anunţ secretara că vii.
- Numele ei e Karen. - Nimeni nu se numeşte Karen. Nimeni.
- În regulă. - Sun să te anunţ.
Bună, Angela. Sunt Maggie de la parter.
- Poţi intra. Te aşteaptă. - Mulţumesc.
Acum eşti proprietarul, prietene. L-ai cumpărat.
L-ai plătit şi ai o chitanţă.
Vreau să fie limpede ca cristalul: e al tău.
Te-ai "încălţat" cu el.
- Henry vrea să fie sigur că ştii asta. - Stai.
Domnul Will McAvoy tocmai a intrat în biroul meu.
Trebuie să-l pun la curent.
- La naiba, ce ştie? - Eşti pe interfon.
Nu ştiu nimic. Cine e?
Salutare, Will! Cum a fost vacanţa?
Bine ai revenit! Arăţi grozav!
Nu înţeleg ce-a vrut să spună.
Două săptămâni în St. Lucia sunt exact ce-a prescris medicul, la propriu.
- Ai fotografii? - Nu.
Nu-ţi face griji pentru asta. Îşi face TMZ.
- Ai fost acolo cu Erin Andrews. - Ai vreo fotografie?
Nu, a fost o capcană, dar ştiam că te întâlneşti cu ea.
- Bine, dar serios, ce naiba se întâmplă? - Ceva emoţionant.
Aproape nimeni dintre cei ce lucrează pentru mine nu şi-a păstrat postul.
- Am fost într-un bar din Da Nang. - Adineaori?
În 1969.
Am fost încorporat în Artileria 144 a Unităţii de Presă Internaţională,
şi stăteam cu o cola caldă în faţă,
privind o frumoasă vietnameză
dansând exotic în mijlocul tuturor.
O femeie extrem de frumoasă.
Şi mi-am spus în sinea mea: "nu voi şti niciodată
cum e să fii cu o asemenea femeie".
Şi exact în acel moment, femeia s-a rotit de două ori,
s-a clătinat şi mi-a căzut în braţe.
E o poveste despre cum uneori
lucrurile îţi cad direct în braţe.
Unde sunt angajaţii mei?
Răspunsul acestei întrebări are mai multe părţi.
Întâi îl vom desemna pe Elliot pentru ora 10:00.
Începe în două săptămâni.
Bun. Mulţumesc.
Cu producătorul executiv adecvat, se va descurca minunat la ora 10:00.
Şi eu cred la fel şi ştiu cât de mult
apreciază faptul că-l susţii.
Într-adevăr te respectă.
Care-i legătura cu angajaţii mei?
- Îţi ia el angajaţii. - Despre ce vorbeşti?
Mai exact, îţi ia producătorul executiv,
iar producătorul tău executiv îţi ia angajaţii.
- Stai, Don pleacă cu Elliot? - Ascultă-mă...
- Unde e? - Nu e nevoie să...
- Unde e? - Sunt amândoi...
Don le-a luat tuturor pizza.
Sunt într-una dintre sălile de şedinţe.
Will!
I-am oferit prima transmisiune directă, primul post la pupitru,
primul post ca înlocuitor de crainic de ştiri.
Îi voi anunţa pe toţi cei importanţi că mi-ar plăcea să-l văd la ora 10:00.
- Şi el l-a acaparat pe Don. - Nu Elliot l-a acaparat.
Don i-a cerut să se ducă.
- El i-a cerut să se ducă? - Da.
- El i-a cerut? - Da.
- Din cauza celor întâmplate? - Categoric nu. E subiect închis.
Ba nu e închis. Povestea nu se va sfârşi.
A ascultat cineva a doua parte a discursului meu?
- Am făcut un apel vibrant... - Nu de asta pleacă Don.
De ce pleacă?
Da, înţeleg că sunt momente,
clipe insignifiante şi rare,
când nu sunt tipul ideal cu care să lucrezi,
- dar cine naiba e? - Eu sunt.
Te ajută faptul că eşti beat în majoritatea timpului.
Cu siguranţă ajută. Fă-mi o favoare.
E mai mult decât neprofesional, este necivilizat.
Însă mai mult de atât, este neprofesional.
- Fă-mi favoarea şi gata, bine? - Sigur.
- Încearcă să nu te dai în spectacol. - Eunucule!
Nu tu.
Tu urmezi într-un minut. Tu.
- Bună, Will. - Felicitări pentru emisiune!
Te vei descurca nemaipomenit.
Te-aş fi sunat, dar n-am ştiut unde erai cazat.
Mi se răspundea mereu că nu eşti la birou.
Îmi iei producătorul executiv?
Înainte de a continua, am obiectat cu tărie...
Serios?
- Pentru toate motivele... - Cred că discutaţi despre mine.
Instinct de pisică.
Am încercat să te contactez, însă Charlie a spus...
Ai cerut să pleci?
- Da, dar avem două săptămâni înainte... - Din cauza celor întâmplate?
- Nu. - Pentru că partea a doua a fost un apel...
- N-are nicio legătură cu cele întâmplate. - Momentul e dubios.
Nu i-ai spus că n-are legătură cu ce s-a întâmplat?
Ba da, dar adresează-i-te lui în timp ce discuţi cu el.
După timpul în care am lucrat împreună?
Ţi-am fost producător executiv timp de 13 săptămâni.
E cea mai lungă perioadă în care am lucrat cu cineva!
Tu erai alesul. Erai omul meu.
Eram ca Fraţii Everly.
Vei intervieva nişte candidaţi buni.
Don, scuteşte-mă. Te înlocuiesc în 15 minute.
N-a fost vorba despre partea anti-americană, Will,
sau despre faptul c-ai ţintit c-o tiradă blasfemică o studentă...
Discută despre a da în judecată universitatea pentru angoasă mentală.
- Cu cine discută asta? - Mai ales cu Kathie Lee şi Hoda.
- Ghici cine-i avocatul ei. - Dacă spui Gloria Allred...
- E vorba despre caracterul tău. - Poftim?
Motivul pentru care plecăm, şi eu, şi alţii.
Sunt amabil!
Cu străinii, cu cei care te privesc la televizor.
Ai ţipat la mine în faţa echipei.
- Despre asta-i vorba! - Da, despre asta-i vorba.
Da, numai că-mi vorbeai în cască.
Asta şi trebuie să fac.
Îl aveam pe Stanley McChrystal prin satelit din Kandahar.
A fost împuşcat de afurisiţii de talibani,
iar tu îmi trăncăneai în cască.
Nu trăncăneam. Îţi spuneam să nu-l laşi să-ţi scape.
Şi era ceva ce trebuia repetat de patru ori?
Da, pentru că-l lăsai să-ţi scape,
după cum era indicat de către toţi cei cu acces la internet.
Ai ratat interviul şi te-ai descărcat pe mine.
A fost la două zile după faza cu studenta.
M-am gândit c-ar fi o idee bună să fiu respectuos cu cineva cu trei stele.
Te-ai descărcat pe mine în faţa angajaţilor,
după care te-ai descărcat pe angajaţi, la fel ca şi acum.
Angajaţii nu sunt aici!
Îmi iei şefii de departament.
Cine naiba ştie pe cine mai iau şi ei?
Maggie e acolo.
Întâmplător o cheamă Ellen!
O cheamă Margaret.
Simplificând, eşti un tip isteţ,
talentat, care nu e prea amabil,
iar numărătoarea inversă spre pensionarea ta...
- Gata. - ...a început în momentul
în care i-ai făcut pe conservatori idioţi şi pe liberali rataţi.
Suficient.
O reacţie adversă la medicamentul pentru vertij?
- Don. - Ai trimis această perlă
fiecărui comediant din lume?
N-am avut prea mult timp de gândire.
- Crezi că dacă m-ai lăsa să te pregătesc... - Don.
- Aveai un brand! - Sunt puşcaş marin, Don!
Te zvânt în bătaie!
Indiferent câte batoane cu proteine mănânci.
Stai, stai, stai. E în regulă.
Gata, uite, regret c-am spus toate astea.
Nu, e mai simplu să spui asta decât adevărul.
- Poftim? - Pleci de pe o navă care se scufundă.
Mereu ai fost cel mai isteţ tip de pe aici.
Apreciez faptul că m-ai promovat atât de rapid.
Voi lucra cu oricine vei angaja
pentru a face o trecere lină în următoarele două săptămâni.
- E rezumatul de după-amiază? - Da.
Îmi pare rău pentru toate astea.
Nu, nu, nu. Baftă cu emisiunea!
Sunt aici dacă ai nevoie de ceva.
L-ai lăsat pe McChrystal să-ţi scape
deoarece încă nu-ţi revenisei după Northwestern.
- A avut dreptate în privinţa asta. - Nu l-am lăsat să scape.
E general. E strateg profesionist, Charlie.
Este instruit în tactici evazive.
Împotriva armatelor, nu a jurnaliştilor.
Şeful Brody, Hooper, şi căpitanul Quint
- n-au scăpat rechinii, asta spun. - În regulă.
- N-am ştiut. - Ce anume?
N-am ştiut că oamenilor nu le place să lucreze pentru mine.
- Şi-ţi pasă? - Nu.
Bineînţeles că-mi pasă. Oricui i-ar păsa.
Însă sincer, mie nu.
Ba da. Sunt un tip foarte amabil,
iar audienţa mea îţi poate demonstra asta,
aşa că, poate nu eu sunt problema...
- Ţi-am angajat un nou producător executiv. - Cum adică?
- Ţi-am angajat un nou producător executiv. - Mi-ai... tu...
Nu mai plec niciodată în concediu.
Mi-ai angajat un producător executiv fără ca eu să-l cunosc mai întâi?
- S-o. - Fără s-o cunosc mai întâi?
- Ba nu, o cunoşti. - Cine e?
Charlie, ai angajat pe cineva care să-mi realizeze emisiunea,
fără să mă consulţi...
Erai de negăsit.
O singură persoană ştia cum să ia legătura cu tine.
- Tu! - Trebuia să redresez nava.
Ştii că pentru postul acesta nu există cineva mai potrivit.
Doar nu vorbeşti despre Mackenzie.
Trebuia să redresez nava.
Eşti mult prea important ca să fii călcat pe nervi,
însă audienţa ta nu mai e aceeaşi ca acum trei săptămâni.
- Charlie... - A fost în Peshawar...
- Dumnezeule. - Timp de patru luni.
Şi înainte de asta, un an în Zona Verde.
Echipa ei transmitea reportaje din grote.
Vine acasă,
îşi doreşte să fie din nou producător executiv, să aibă o viaţă normală,
şi nu există niciun post pentru ea la CNN sau ABC.
- Ştiam asta. - E extenuată.
Nu ca la finalul unei zile lungi.
Este extenuată fizic şi psihic.
N-a dormit patru ore în doi ani.
A fost împuşcată în trei ţări diferite.
Şi a fost la prea multe înmormântări pentru cineva de vârsta ei.
- Vrea să vină acasă. - Da, n-o condamn.
N-au un post pentru ea în Atlanta, Washington sau New York.
Mackenzie, întreabă 10 persoane
şi 8 dintre ele îţi vor spune că-i cel mai bun producător din branşă,
iar ceilalţi doi vor fi stupizi.
Sunt unul dintre cei opt, însă nu se va întâmpla aşa ceva.
- S-a întâmplat. - Ba nu.
Vine de la Washington astăzi, cu unul dintre oamenii ei.
Ba nu, ascultă ce-ţi spun. Nu-mi pot da consimţământul.
Contractul e la o zi distanţă de-a fi semnat pentru trei ani.
Am un cuvânt de spus în privinţa producătorului meu executiv.
- Aşa crezi, nu-i aşa? - Da, aşa.
Business Affairs ţi-a verificat contractul.
Nu aprob contractele?
- Nu. Dar ştii ceva? - Nu aprob contractele?
Poţi renegocia peste un an şi jumătate.
I-am cerut impresarului tău să stipuleze acea clauză...
Ba nu, mă duc direct la William Morris.
- O să-mi renegociez contractul acum. - N-o să-ţi iasă pasenţa.
Generez un profit anual de 210 milioane de dolari.
Nu va apărea la ştirile serii, am reprogramat pentru orele 9:00 şi 10:00.
Poate că-i mărunţiş pentru companie, dar nu e chiar nimic.
- Will. - Ce?
Când ai văzut-o ultima oară?
Nu ştiu. Acum vreo trei ani.
Întâmplător, atunci ai fost ultima oară amabil.
Mai doriţi unul, dle Skinner?
Da, te rog.
Fostul director executiv al lui Lehman, remarcabilul Richard Fuld,
a fost văzut depunând mărturie la Comisia de Supraveghere din Washington.
Cele 2,200 de pagini indică o neglijenţă majoră a directorilor generali
şi detaliază mecanismul financiar folosit de Lehman,
care include folosirea a ceva ce ei numesc "Raportul 105",
pentru a şterge o datorie de circa 50 de miliarde de dolari din registre.
Se spune că informaţiile au fost ascunse de către companie.
În continuare subliniază eşecul auditului, spunând că
Ernst & Young practic efectuau...
- Scuză-mă. - Da.
- Sunt Mackenzie McHale. - Cu ce te pot ajuta?
Trebuie să mă întâlnesc cu Will.
Dumnezeule! Scuză-mă.
- Eşti Mackenzie. - Eu sunt. Tu cine eşti?
- Eu sunt Mag... - Mac.
Bună, Don.
Mackenzie mi-a acordat primul meu stagiu de vară.
Nu-mi spune c-ai venit la un interviu pentru postul meu.
Nu, am venit să-ţi fac treaba.
- Vorbeşti serios? - Da.
- Nu înţeleg. - Eu nu înţeleg.
Când te-au angajat?
- Will e în biroul lui? - Nu e, însă biroul impresarului său
e în capătul străzii, trebuie să se întoarcă de-acum.
- E în biroul impresarului său? - Da...
- Scuze, am oferit prea multe informaţii. - Da.
Acum înţeleg.
Cum te numeşti?
- Maggie. - Maggie.
Dă-mi voie să încerc să ghicesc ceva,
iar tu o să-mi spui cât de aproape sunt de adevăr.
Angajarea s-a făcut fără ştirea lui Will, el abia a aflat
şi a dat buzna în biroul impresarului său
să afle de ce nu-i el cel care aprobă.
- Da. - Bine.
Bine.
În regulă. Veţi asista la unele lucruri.
Iau loc aici până se întoarce.
Voi sta aici.
Baftă!
Încă ţi se pare că e bine?
Spuneai că te numeşti Maggie?
- Da, dnă. - Doamnă? Câţi ani crezi că am?
Nu! Nu, nu, nu.
Am auzit c-ai fost înrolată o vreme.
2 ani şi 2 luni. S-a întâmplat ceva în lipsa mea?
- De asta ţi-am spus "doamnă". - La fel îmi spuneau şi puşcaşii marini.
Nu pari să fi trecut printr-un război.
Primul lucru pe care l-am făcut când m-am întors
a fost să-mi cumpăr haine de de damă.
Am făcut praf trei cărţi de credit.
Dar m-am gândit că economia oricum duduie, aşa că ce naiba?
- Doamne. - Glumesc.
Scuză-mă.
Nu-i nimic.
Bună, tată. Sunt bine.
V-am lăsat un mesaj la hotel, ţie şi mamei,
deoarece voiam să vă anunţ
că vom cina doar noi trei diseară.
Don nu poate veni.
Trebuie să lucreze până târziu.
Pur şi simplu.
Acum că realizează emisiunea de la ora 10:00, e foarte...
Îi pare foarte rău.
Abia aştepta să vă cunoască.
Ştiu, dar în acest caz e adevărat.
Minunat. Ne întâlnim în hol, la ora 21:15.
Bine. Pa, tată.
Te simţi bine?
- Am o reacţie alergică. - La ce?
La stridii.
- Nu-mi place să-mi mint tatăl. - N-am minţit.
Da. De ce nu vine Don la cină?
Consideră că e prea devreme?
- Don nu e iubitul meu. - Ai o poză cu el pe birou.
E cu câţiva prieteni, pentru a nu fi prea evident,
dar e o poză cu iubitul tău.
Nu-mi pasă.
- N-o să le spun celor de la resurse umane. - Mulţumesc.
Vrea să faci în dormitor lucruri care te stânjenesc?
- Nu. - La naiba.
Sunt întrebări de rutină.
Le-ai pus cap la cap foarte rapid.
Nu e o poveste originală.
Tata şi-a dat seama că mint.
Acum o să-l urască pe Don, şi nu voiam să se întâmple asta.
- N-am nimic. - Ai ochii roşii.
Întoarce-te şi priveşte-mă.
Când o să te sune diseară la ora 23:00 şi-o să vrea să vină la tine,
nu-ţi schimba timbrul vocii.
Spune-i frumos că eşti cu colegii de apartament
şi că vă vedeţi mâine la serviciu.
Fă-o de trei ori. O să-nţeleagă ideea.
Pleci cu Don la ştirile de ora 10:00?
- Nu. - De ce?
Pentru că...
Din loialitate.
Sunt asistenta lui Will.
Ba nu, eşti producător asociat.
Eşti producător asociat acum.
Sunt înnebunită după loialitate.
- O să-i raportezi... - Mac!
- Lui. - Mac!
Ştiai? Ştiai?
- Eşti teafăr? - Jim, e o geantă Louis Vuitton.
Sunt bine, mulţumesc. Pot vorbi cu tine o secundă?
Sigur. James Harper, ea e Maggie...
- Margaret. - Ea e Maggie Margaret.
Margaret Jordan. E bine şi Maggie.
Mă bucur să te cunosc. Vino, te rog.
- Te-ai lovit pe undeva? - Peste tot, cred, dar te rog...
Ştiai că Will McAvoy
n-a ştiut c-ai fost angajată ca producător executiv
şi că în acest moment se află în biroul impresarului său?
Nu ştiam asta în zori, însă acum ştiu.
Mi-am dat demisia pentru asta, Mac,
şi la fel au făcut şi cei trei pe care mi-ai spus să-i aduc.
Emisiunea noastră fusese anulată, deci oricum eram şomeri.
Mi s-a oferit orice emisiune, la alegere, de la CNN.
- Ştiu, însă mie nu. - Nu asta-i ideea.
- Mă scuzaţi. - E grav când te ridici pe un post de...
Ştii, o anumită poziţie de...
Am plătit chiria pe prima şi ultima lună.
- Mai am de lucru la New York? - Da, bineînţeles că ai.
- Eşti sigură? - Nu.
Îl sun pe Tom Walton şi-i cerşesc un post.
- Mă voi ocupa de uragane. - Jim, Jim, Jim, Jim, Jim.
Ce? De ce nu mi-ai spus
că există anumite probleme între tine şi Will?
Pentru că e ceva personal. Eu îţi adresez întrebări personale?
Când ai fost ultima oară îndrăgostit de o femeie?
Poftim?
Când ai avut ultima dată o relaţie pasională cu o femeie?
Iubire ca în filme, ca în anii de liceu?
Ştii că singurul motiv pentru care încă mă aflu aici
e pentru că n-am unde să plec, nu?
Ştiu asta. Când a fost ultima dată?
- Niciodată. Nu s-a întâmplat niciodată. - Exact.
Ştii c-ai fost mereu îndrăgostit de mine?
- N-am fost niciodată îndrăgostit de tine. - Ba da, şi-ai fost drăgălaş.
N-am fost niciodată îndrăgostit de tine, dar continuă.
Fata pe care abia ai cunoscut-o, Maggie...
E ca mine înainte de-a mă fi maturizat şi-a deveni mai sexy odată cu vârsta.
Nu înţeleg de ce ai ales acest moment ca să te pierzi!
- Doar... - De ce ţi-e teamă să-l vezi pe Will McAvoy?
- Va trebui să-mi spui. - Blegule, nu mi-e teamă de nimic,
exceptând meduzele, dar e de înţeles.
Uită-te la fata aia. Nu te holba, idiotule.
Nu m-am uitat deloc.
Ai dreptate. Bine, priveşte-o pe furiş.
Cupidon a ţintit!
Am putea trece la subiect? Ce-ţi iese?
De ce trebuie să fie aşa?
Nu trebuie, dar este.
Vreau ca Don Keefer să mă ajute pe durata schimbării.
Am aflat că Don iese cu Maggie
şi nu sunt sigură că-i potrivit pentru ea.
Serios? Abia de-i cunoşti ca şi cuplu şi nu eşti sigură?
Se va simţi ameninţat de tine
şi va încerca s-o impresioneze pe Maggie, care rămâne cu Will.
- Ai înţeles? - Da, îl sun pe Walton.
- Jim, Jim, Jim, Jim, Jim. - Ce?
Ai dreptate.
Ai făcut destule.
Mereu ai făcut tot ce ţi-am cerut
şi o mulţime de alte lucruri pe care nu i le-aş cere nimănui.
Spune-mi unde vrei să lucrezi şi sun eu.
- Uite... - Zboară, păsărico...
- Iisuse. Ştii ceva? - Aici se va întâmpla ceva minunat
şi-ţi vei dori să participi.
- Spune-mi ce problemă ai cu Will. - Nu pot.
Lasă telefonul jos.
Îţi fac o promisiune solidă:
vom realiza cele mai importante ştiri de televiziune.
- Asta sau... - Vom completa cereri de muncă
la Dave & Buster's, dar o vom face împreună.
- Stai puţin jos aici, da? - Sigur.
- Ştii să flirtezi? - Da.
- Arată-mi. - Bună.
Bine, stai aici.
Vom fi grozavi!
- Unde sunt ceilalţi angajaţi? - Au plecat.
Bună, Will. Mă bucur să te văd.
El e Jim Harper, producătorul meu general.
- Vor veni şi ceilalţi. - Să mergem în biroul meu.
Sigur.
Să-i spună cineva lui Don că petrecerea de la prânz s-a terminat
şi am nevoie de cineva la pupitrul de lucru
în caz că apar... Cum se numesc? Ştiri.
Vă aduc o cafea sau altceva?
- Apă sau... - Nu vrem.
Am încercat să te contactez cât erai în concediu.
Nimeni nu părea să ştie cum să facă asta.
Sau, cel puţin, nu erau dispuşi să spună.
De fapt, am încercat să iau legătura cu tine
de o mulţime de ori în ultimii trei ani.
Ai primit e-mail-urile mele?
- Da. - Şi cum ţi s-au părut?
- Nu le-am citit. - Înţeleg.
Nu trebuie să te scuzi.
Mulţumesc.
Arăţi bine după concediu.
Pari odihnit.
N-am fost la St. Lucia.
- E frumos? - Da.
Ai fost acolo cu Erin Andrews?
Nu e treaba mea.
Poţi să te duci oriunde, cu oricine.
Mulţumesc încă o dată.
Ar putea funcţiona.
De fapt, va funcţiona grozav.
I-am cerut agentului meu să negocieze un contract de 3 ani.
Doar mă cunoşti. Cred că-i cel mai lung contract...
Nu mai e un contract de trei ani.
- Poftim? - Nu mai e un contract de 3 ani.
E un contract de 156 de săptămâni care-mi dă ocazia
să te concediez de 155 de ori, la sfârşitul fiecărei săptămâni.
Aşteptăm două luni să fim siguri că nu-i un subiect
cu care să mă sâcâie Bill Carter. O facem atunci.
Cum de mi-ai modificat contractul?
Am înapoiat trustului un procent din salariul meu.
- Câţi bani? - Un milion de dolari pe an.
- Înapoiezi un milion de dolari pe an? - Da.
Ai plătit un milion de dolari pentru a mă putea concedia oricând?
3,000,000 $, şi nu oricând vreau, doar la sfârşitul fiecărei săptămâni.
Cu cât naiba eşti plătit?
- Don? - Chiar el.
Ţi-l prezint pe James Harper, producătorul general al lui Mackenzie.
- Jim. - Ai fost cu Mackenzie în Afganistan?
Da. Şi în Irak.
Iar uneori, când eşti în Afganistan,
afli că de fapt eşti în Pakistan.
- 26 de luni. - Ai produs vreodată din studio?
Aproape un an în Atlanta, înainte să mă ia Mackenzie din ţară.
- E nebună, să ştii. - Ştiu.
N-am mai văzut pe cineva căruia să-i placă aşa mult să fie american.
Şi când te gândeşti că de fapt nu e americancă, e chiar...
Ba da, e americancă de fapt.
Tatăl ei era ambasadorul lui Margaret Thatcher la ONU, ea s-a născut aici.
Da, şi încuiată imediat în camera ei,
unde a vizionat filmele lui Frank Capra până la 21 de ani.
E un fel de studentă-n anul II la ştiinţe politice la Sarah Lawrence.
Exact aşa. Da.
Probabil singurele diferenţe sunt cele două diplome
şi cicatricea de pe abdomen de când a fost înjunghiată
difuzând un protest şiit din Islamabad.
Bun venit.
Îţi iau temperatura.
Pe o scară de la 1 la 10, cât de multe probleme am cu tine?
Mi-a trecut.
Fă-mi mie asta.
Poţi să-mi faci mie asta, dar nu şi lor.
- Cui? - Celor care m-au urmat aici.
Jim Harper, producătorul meu general,
scriitori, producător H&A, editori de birou, producători de teren.
- Ei nu sunt responsabilitatea mea. - Will, zău aşa.
Ce vrei de la mine, Mackenzie?
Se află în plină mutare.
Au dat avans garanţia.
Şi-au găsit colegi de cameră. Caută grădiniţe.
Da, au dat-o în bară, Mac! Au avut încredere în tine!
Ai o ştire.
Scuză-mă, Don.
Ai o ştire.
E galbenă.
A avut loc o explozie în largul coastei Louisiana.
Cum e posibil să aibă loc o explozie în mijlocul apei?
Pe o platformă petrolieră.
A explodat o sondă în Golful din Mexic.
20 APRILIE 2010
Tess, mergi la biroul de lucru
- şi vezi dacă are continuitate. - Bine.
"Flăcările ating 45 de m înălţime."
Dacă mi-ai fi citit e-mail-urile sau mi-ai fi răspuns la telefon,
ai fi aflat că-mi asum întreaga responsabilitate pentru tot şi...
Ştiam asta deja şi nu-mi păsa.
Şi că-mi pare rău.
- Îţi pare rău? - Da.
Mackenzie, eu...
N-ai idee cât mi-am dorit să aud aceste cuvinte.
Eu...
Te iert. Tu mă ierţi?
- Eşti sarcastic. - Ce bine mă cunoşti!
"Echipele de salvare au ajuns la faţa locului,
la sonda în flăcări aflată la 50 de mile în larg.
Au dispărut între 12 şi 15 persoane."
- Încă-i galbenă. - Tot galbenă.
Don, n-au schimbat culoarea încă.
Cineva ar trebui să-i spună lui Will sau măcar...
Nu bat la uşa lui Will în acest moment,
iar tu nu lucrezi aici încă.
- Aşa că linişteşte-te, amice. Vreo noutate? - Nu.
- Ar putea fi. - Nu va fi.
A explodat o sondă de ţiţei din Golf.
- Golful Persic? - Nu, Golful din Mexic.
Kendra.
E la aproximativ 80 de km sud-est de Venice, Louisiana.
Paza de coastă a evacuat deja 7 persoane,
toate grav rănite,
şi i caut ape cei 11 confirmaţi că dispăruţi.
- Tot galben. - E posibil că agenţia să fie ocupată
şi să lase un intern să urmărească?
Ar putea avea probleme mai mari decât oamenii dispăruţi.
Ce vrei să spui? Ce vrei să spui cu probleme mai mari decât oamenii dispăruţi?
Aşteaptă! Ascultă ce are de spus.
- Ce spui? - Spun că ar putea avea
probleme mai mari decât oamenii dispăruţi.
- De ce? - Am verificat BP Deepwater Horizon.
Acea platformă forează la 18,000 picioare sub nivelul mării.
Sunt doar câteva lucruri care se puteau defectă.
- Şi dacă a fost cel grav... - Presiunea.
Va fi ca şi cum ai încerca să stingi un incendiu cu găleata de apă.
Ce naiba vrei să spui?
Problema e mai gravă decât 11 dispăruţi.
Ar putea fi o scurgere masivă de petrol
la 50 de mile de coastele statului Louisiana.
- Scuză-mă. Cine ziceai că eşti. - Sunt Jim Harper.
Şi aş putea sau nu fi, dar mai mult ca sigur nu, producătorul şef aici
dacă Mackenzie mai lucrează,
deşi nu cred după cum se aude din birou.
Ok, păi indiferent ce-o fi, nu va începe decât după 2 săptămâni
deci eşti încă în redacţia mea şi
te porţi într-un fel care mă deranjează.
- Trebuie să fii necioplit. - Înţeles.
Camionul din Pasadena e la 5 străzi de tribunal.
Se ocupă de Rose Bowl?
Şi nu mă pot uita la aceiaşi oameni...
Aici Jim Harper.
Bun.
Deocamdată, colaboratorii tăi îşi pot păstra slujbele.
Cum spuneam, trebuie să aştept până fac ceva pentru că apare un comunicat de presă.
Dar când angajez un nou producător,
pe care îl voi angaja intervievându-l eu însumi...
indiferent cine va fi el îşi va angaja proprii colaboratori.
Bine.
Apreciez.
Chiar sunt buni, Will. Vei vrea să-i păstrezi.
- Nu-i concedia doar pentru că... - Vor avea o şansă.
- Ok. - Nu mi-am început prezentarea.
Te las în pace.
Nu e nimic mai important într-o democraţie
decât un electorat bine informat.
Ştii că te afli tot de partea asta a uşii.
Când nu există informaţie sau, mai rău, informaţii incorecte,
poate conduce la decizii catastrofale
şi poate distruge orice tentativă de dezbatere serioasă.
- De-asta produc ştirile. - Îţi suntem recunoscători.
- Îţi pierzi controlul. - Nu, nu-l pierd.
Eşti îngrozit că-ţi vei pierde audienţă
şi ai face orice ca s-o recapeţi.
Mai urmează să-mi faci o prezentare ca să dăm ştirile în 3-D.
Este o emisiune non-profit.
E o televiziune comercială.
Ştii asta, nu?
Mai bine fac o emisiune bună pentru 100 de oameni
decât una proastă pentru un milion, dacă asta mă întrebai.
Despre ce vorbim acum?
Am venit aici să produc o emisiune de ştiri
care să semene mai mult cu cea pe care o făceam
înainte să devii cunoscut prin faptul că nu deranjezi pe nimeni, Leno.
Cred că mie şi lui Jay ne place să avem o slujbă,
deşi pare că pe tine nu te interesează.
Nu că nu mă interesează, nesimţitule.
Am venit aici să pun în valoare IQ-ul şi talentul tău
în ceva de folos naţiunii.
Şi unde zice că o emisiune bună de ştiri nu poate avea popularitate?
- Ratingurile lui Nielsen. - Vom face o emisiune de ştiri bună şi
populară în acelaşi timp.
- E imposibil. - Păi dacă luăm inteligenta,
şarmul, înfăţişarea şi afabilitatea ta şi al meu...
Refuz de avea picioarele pe pământ.
- Talent în a te pune în valoare... - E imposibil, Mac!
Sociologii au concluzionat
că ţara e mai polarizată ca niciodată
de la Războiul Civil încoace.
- Războiul Civil. - Da, oamenii aleg ştirile care le plac...
Oamenii aleg faptele care le plac acum.
Deci ceea ce ai descris tu e imposibil.
Doar dacă crezi că majoritatea covârşitoare a americanilor
e compusă din idioţi.
- Aşa cred ~şi eu despre romani - n.tr.~. - Eu nu.
Şi dacă mă laşi îţi voi şi demonstră.
Ştii ce ai uitat din crezul tău?
Că America este singura ţară de pe pământ, care de la naştere,
a spus mereu şi mereu că noi putem mai bine.
E parte din ADN-ul nostru.
Oamenii vor vrea ştirile dacă li le prezinţi corect.
Nu toţi, nici măcar mulţi... 5%.
Şi 5% mai mult în ceva face diferenţa în această ţară.
Deci putem mai bine.
Ce?
Gândesc.
Mda, tot discursul tău nu m-a atins cu nimic.
- Aş vrea să vorbesc cu Don. - Eşti sigur?
Chiar acolo.
Scuze.
Nu mă deranjează dacă te aşezi pe undeva şi bagi la cap,
dar mă deranjează dacă faci altceva.
Am înţeles, dar abia am primit un telefon de la o sursă.
Ce fel de sursa?
Nu-ţi pot spune mai mult decât că este inginer la BP în Londra.
Zice că tot fac şedinţe pentru că nu ştiu cum să închidă puţul.
- Cine-i sursa? - Nu-ţi pot spune.
- Altceva? - O grămadă.
Am două pagini de notiţe din conversaţia cu...
- Oh, super. - Ok. Da.
Mulţumesc că m-ai sunat înapoi.
Mda.
Acum aş vrea să iei aminte la aceste cuvinte
scrise acum 500 de ani
de Don Miguel de Cervantes:
"Auzi-mă acum, tu lume ingrată şi nerecunoscătoare.
Oricât de coruptă ai fi.
Un cavaler viteaz cu flamurile-n vânt
se ia în piept cu tine cu mâinile goale!"
Era Don Quixote.
Aceste cuvinte au fost scrise acum 45 de ani
de poet pentru "Omul din La Mancha."
N-aş fi zis că ştii asta,
dar ideea rămâne aceeaşi... e timpul pentru Don Quixote!
- Tu crezi că eu sunt el? - Nu, eu cred că sunt el. Tu eşti calul lui.
- Călărea un măgar. - Ei, cu asta nu te pot ajuta.
- Trebuie să-mi scriu prezentarea. - Ţi-o scriu eu.
"Erupţia vulcanului din Islanda se crede că a început pe 20 martie
şi a dus la un dezastru al transporturilor în întreaga lume.
Suspendarea traficului nu a fost
Cauzat de America, pe care o iubesc.
Trebuie să mă crezi."
Vrei să fiu în aceeaşi oală cu toţi?
Vreau să nu-ţi ceri scuze că ai susţinut ceva...
Bine!
Te-ai băgat în altă oala
când ai luat medicamente pentru ameţeala şi le-ai lăsat să vorbească în locul tău.
Şi ce înţelegi tu prin victorie?
Să redevenim a patra putere în stat.
Să repoziţionăm jurnalismul ca o profesie onorabilă.
O emisiune de ştiri de seară care informează şi dezbate
lucruri demne de o naţiune măreaţă.
Civilizaţie, respect şi întoarcerea l problemele important.
Moartea curvăsăriei, bârfei şi trasului cu ochiul.
Dezvăluirea adevărului idioţilor.
Fără îndulciri pe criterii demografice.
Un loc unde ne putem regăsi toţi.
Un loc de frunte.
Ştiu că tu ştii asta.
Va fi o mare dezbatere.
Este guvernul instrumentul binelui comun
sau e fiecare pentru el?
Ne luptăm pentru ceva măreţ
sau egoismul ne mână în luptă?
Tu şi cu mine avem şansa de afi printre oamenii
care susţin această dezbatere.
- Asta sună... - Quixotic?
- Don. - Doamne-Dumnezeule, ne ocupăm,
bine, Jimmy Olsen?
Mai avem 55 de secunde până vorbim cu omul nostru de la Paza de coastă.
Nici aia nu-i de ajuns şi alergi după povestea greşită.
- Of, frate. - Ascultă, Halliburton a fost furnizorul
acestui ciment special...
Pe bune, chiar că eşti destabilizator.
Hei, ce fericit va fi Charlie Skinner
când voi suna la CBS
şi va afla că tu ai avut povestea primul?
Gata, m-am săturat. Ieşi dracului afară.
Ok. Ai dreptate.
Liftul e pe aici?
Fir-ar al naibii.
- Ce e? - Scuze de întrerupere.
Pot vorbi puţin cu Mac?
Tipul tău e ca o sulă în coaste.
Un puţ petrolier a explodat în Golful Mexic.
Paza de coastă caută membrii echipajului dispăruţi.
- Te introduc în rezumatul de la 6:00. - E mai mult decât atât.
- Nu-i nevoie să-i umpli capul acum. - Să mergem afară.
Nu, dacă Don nu vrea să ştiu, aş vrea să ştiu.
- Oh, să mă pui în... - Nu-ţi permit să vorbeşti aşa cu femei
de faţă şi să nu-mi mai pui vreodată imaginea aia pe retina.
Ce te frământă? Cine eşti?
- Jim Harper, producătorul şef. - Şef?
- Are carnet? - Ce s-a întâmplat?
Două telefoane la 5 minute unul de altul.
Primul de la un prieten de-al meu ce lucrează la BP în Londra spunea că
tot fac şedinţe despre cum să capteze petrolul ce se scurge din puţ.
- Doamne. - Petrolul se scurge încă?
Da, la un volum alarmant.
Prima estimare era de 10,000 galoane pe oră.
Sursa mea zice că e mai degrabă 100,000
şi ar putea ajunge până la un sfert de milion.
De ce e acest puţ diferit de altele?
Adâncimea.
Am nevoie de unul din oamenii tăi.
E - nu ştiu cum îl cheamă.
Stă acolo în spate. E... cel cu...
Vrei să spui tipul indian priceput la calculatoare?
- Da. - Punjab!
- Nu cred că-l cheamă aşa. - De ce nu?
Punjab e un personaj din " Mică orfană Annie."
Spune-i despre presiune.
Deepwater Horizon - i se potriveşte numele ~Ape adânci - n.tr.~.
Forează la 18,000 de picioare sub nivelul mării.
- Şi e periculos? - Ia Marele Canyon, fă-l de 3 ori mai adânc,
umple-l cu apă şi apoi dă-i o gaură pe fund.
Nu poţi smulge comorile planetei, cam aşa se întâmplă.
De unde dracu' ştii astea? Tu eşti calculatoristul.
Nu sunt tipul cu calculatorul.
- Îţi scriu blog-ul. - Glumeşti?
Cred că suntem la începutul unui subiect important.
- Nu. Am blog? - Nu acum.
De unde ştii lucrurile astea?
Am făcut un vulcan la lucru manual.
Şi eu. Nu credeam că trebuie să şi învăţ ceva din asta.
- Ce era al doilea telefon? - Tipul meu de la Halliburton.
- Ce dracu' se întâmplă? - Nimic, Charlie.
- Ne putem întoarce la muncă? - A explodat o platformă de forare în Golf?
- E galbenă ştirea. - Nu mai e. Acum a fost promovată la orange.
- E orange. - Bun, puţul de forare trebuia mutat
şi să devină platforma de producţie semipermanentă la o nouă locaţie,
şi Halliburton a fost angajată să astupe puţul cu ciment.
- Tu cine eşti? - Jack nu-ştiu-cum.
Sunt Jim nu-ştiu-cum şi ambele mele surse au identificat
drept cauză a exploziei cimentul nepotrivit.
Şi uite problema... Halliburton au făcut teste pe cimentul respectiv,
iar testele au arătat că nu e bun.
- Maică Precista. - Da, stai aşa, Maică Precista.
Trebuie să ştiu cine sunt sursele.
Hei, nu te cunosc, Ioane.
Uite, nu trebuie să ai încredere în mine.
Ea are încredere în mine. Tu trebuie doar să ai încredere în ea.
Ha, încerc altă strategie. Cât de sus e tipul tău de la BP?
Destul de sus ca să participe la şedinţe, şi n-am zis niciodată că ar fi un tip.
De fapt, ai zis. Are o predispoziţie spre dezastre?
- Nu. - Dar tipul de la Halliburton?
N-am zis că ar fi tip, dar îi vom spune aşa.
Şi e de încredere.
Trebuie să urmăriţi asta, bine?
Vei începe cu căutarea Pazei de Coastă
şi vei trece la asta pentru că...
- Neal. - Neal spune...
Va fi cel mai mare dezastru de mediu din istorie.
- Oh, Doamne. - Doamne-Dumnezeule
Putem să ne apucăm de lucru şi să-i trimit pe Băieţii Glumeţi la circ?
- Neal, spune-le. - După o astfel de explozie,
primul lucru care ar fi trebuit să se întâmple
era închiderea automată a valvei de presiune.
Flăcările sunt la 150 de picioare înălţime,
deci ăsta evident nu s-a întâmplat.
Acum, după ce opresc incendiul,
vor trimite un submersibil
ca să închidă valva manual,
dar sursa mea spune "la aşa adâncime şi cu asemenea presiune,
trebuie să se fi defectat partea mecanică şi nu cea electronică."
Cu alte cuvinte, nici închiderea mecanică nu va reuşi.
Deci va trebui să facă puţuri de depresurizare care va lua luni de zile.
Luni de scurgeri de petrol în Golf
la o rată de 4.2 milioane galoane pe zi.
Şi pentru acurateţe, Golful Mexic
conţine 643 quadrillion galoane de apă.
Cred că supralicitezi.
Tu eşti îngrijorător de calm.
Eu sunt singurul care nu a făcut nimic din îngrijorare.
În 4 zile, se va scurge atât petrol
cât la accidentul Exxon Valdez.
Într-o săptămână petrolul va atinge ţărmurile Louisianei,
în 3 zile dacă se schimbă direcţia vântului.
- Se va schimbă vântul? - Doar dacă Louisiana are acelaşi noroc.
Trebuie să-i spui sursele.
Nu pot.
Nu poate avea încredere în tine dacă tu nu ai în el.
Bun, oamenii importanţi
intra la mine în birou şi închid uşa.
- O iau pe Mac de martor. - Bine.
Inginerul de la BP este colegul meu de cameră.
ESte ajutor de vicepreşedinte. E acolo de un an.
Şi cum ştiu că nu eşti dezinformat de James O'Keefe
în speranţa că te cred şi mă fac de râs?
Cine-i tipul de la Halliburton?
Sora mea mai mare.
Are un doctorat în inginerie mecanică
şi a votat pentru McCain.
Îmi spui că ai nu unul, ci doi oameni
Care şi-ar trăda anagajatorii în 5 minute?
Ştiu, e doar noroc.
- Cât de des eşti aşa norocos? - Acum e prima dată.
E o operaţiune de căutare şi salvare
în care nimeni nu va fi salvat
deoarece Michael Phelps cu o barcă cu motor sub fund
a putut stinge focul, şi tu-l laşi pe un neica nimeni
şi pe o femeie care... Nu ştiu cum dracu'...
transformaţi totul în sfârşitul lumii.
Dar lasă asta.
Dacă te înşeli cu Halliburton,
asta va deveni logo-ul tău:
"Nu e asta tipul care a acuzat Halliburton că a cauzat scurgerea aia?"
Şi, că veni vorba, dacă îi acuzi public de neglijenţă criminală
şi te înşeli, te vor da în judecată.
Vor câştiga şi vor distruge postul AWM.
Vor avea propria marca.
Vor avea parcuri tematice.
Să începem subiectul.
- Aşa băiatule! - Nu mai e nimic de făcut.
Vom lansa subiectul.
Gary, vezi dacă poţi prinde la telefon un purtător de cuvânt de la BP.
- Găseşte-mi orice... - Unde te duci?
Mi s-a spus să fac o nouă emisiune.
Prieteni, puteţi fi atenţi la mine?
Îmi pare rău pentru că am fost puţin inaccesibil
sau absent în ultima vreme sau ultimii ani,
dar dacă vreţi să ridicaţi mâna...
Cine merge cu Don la ştirile de la 10:00?
Bun, apreciez munca voastră.
Şi că un semne al preţuirii mele, vă ofer dragilor
două săptămâni de vacanţă plătită începând de acum.
- Ia stai. O laşi să producă emisiunea? - Da.
Nu fă asta, Will.
I-am oferit cel mai umilitor contract
de la împrumutul cu buletinul încoace.
L-a acceptat. Nu ştiu ce înseamnă asta, dar îmi place.
Vei face o oră întreagă de emisiune despre o poveste de mediu
şi nu vrei să aştepţi măcar până apar pelicani cu pelicule de petrol pe ei?
Nu-i doar un subiect de mediu.
Peste tot apar tipi în costume,
ţipând cât de incompetent e guvernul.
Şi tu ce zici?
Că oamenii ar trebui să ştie pentru ce să ţipe.
Eşti gata să intre pe tv şi să spui
că acel puţ nu ar fi explodat dacă guvernul nu ar fi fost mai atent?
Fac pariu pe salariul meu dacă nu va reieşi ca
un anumit departament nu a avut fonduri sau a fost desfiinţat.
Îl va face.
N-am înghiţit nimic din rahatul pe care mi l-ai servit în birou,
dar poţi începe cu două săptămâni mai devreme?
Ba ai înghiţit o grămadă şi, da.
- N-am înghiţit nimic şi, pleacă de aici. - Ok.
Dar e evident că l-ai înghiţit cu polonicul.
- Pleacă o dată. - Cine-mi face ciornele?
- Aici. - Jim îţi va da ideile principale.
Toţi cei care nu au treabă aici să iasă afară.
Stai!
Pe bune, totuşi, am un blog?
Acum!
Da. Sunt Gary Cooper de la Jurnalul de seară.
Bine. Trebuie să vorbesc cu cineva despre legislaţie nouă.
Vei ieşi pe la 8:20.
Putem trimite o echipă de filmare
şi să facem subiectul chiar de lângă biroul Pazei de Coastă.
Alo, sunt Jim Harper, producătorul şef al Jurnalului de seară de pe Atlantis,
şi ne interesăm despre un subiect cu platforma BP Deepwater Horizon
care a explodat în Golf.
Sunt Margaret Jordan de la Jurnalul de seară.
Căutam pe cineva de la Agenţia pentru Protecţia Mediului să comenteze
explozia de la Deepwater Horizon.
Du-l în studioul din New Orleans.
Scuze. Te pot pune în aşteptare? Ok.
Bună, Mike. Sunt Tess Westin de la Jurnalul de seară.
Facem o emisiune de o oră despre explozie.
Am nevoie de părerea ta.
Eşti pe speaker cu mine, Mackenzie McHale şi...
- Jim Harper. - Jim Harper.
Margaret.
- Da. - Îmi poţi face un serviciu?
Există o agenţie guvernamentală - AMM,
Agenţia pentru Managementul Mineralelor.
Au un program de control al forărilor din larg.
Nu ştiu nimic despre asta.
- Îmi poţi face un rezumat? - Sigur.
- Îl fac. - Pot eu să-l fac.
Nu eşti singura loială.
Sunt aici. Nu plec nicăieri.
- Pot face asta. - Poţi face asta?
- Te poţi uita pe Wikipedia, Maggie. - Are dreptate.
- Nu o făceam. - E asistenta lui Will.
- Sunt producător asociat. - De când?
- De vreo două ore. - Super.
Şi tu mă stresezi.
Hotărâţi-vă cine e şeful,
dar vreau să ştiu ce v-am rugat.
Dă-l afară.
Am nevoie de un geolog. Don, cine este geologul nostru?
Geologul nostru?
Nu prea sunt mari descoperiri în geologie.
Dr. James Morris de la MIT
şi Dr. Marvin Hasbrook de la Stanford.
Atunci cine răspunde primul la telefon ăla e.
E gata Protecţia Mediului să comenteze?
Aşteptăm un comentariu de la BP.
Poţi să obţii o linie cu Casa Albă?
- Da. - Atunci fă-o.
Halliburton e amestecată, Sean. Pasărea aia a zburat deja.
Studioul 1-A, aici Regia Generală.
- Sunteţi pe canalul 3. - Înţeles, Regia. canalul 3.
Nu, lăsaţi deoparte toate obiceiurile. Este o emisiune cu totul nouă.
Mulţumesc.
Joey, aceştia 3 au confirmat,
dar trebuie să îi avem pe toţi 5.
Înţeles.
Will, avem sigur 3 invitaţi.
mai aşteptăm confirmarea de la ceilalţi 2.
Două minute.
Cine este supervizorul tău?
- Nu avem unul. - Faceţi rost de încă unul.
Gri, albastru şi negru.
Zegna, Armani, Hugo Boss.
-Nu va arăta ca un domnişor din Nortwestern? - Ba da.
- Să-l facem sexy din nou. - A fost vreodată sexy?
Întreabă-i pe fraţii Kennedy. A, Will.
Nu-mi vorbi în casca decât dacă nu se poate altfel, bine?
Trebuie neapărat. M-am gândit că acum e un moment potrivit
ca să punem la punct nişte lucruri.
Intru în direct în 90 de secunde.
Nu cred că e un moment potrivit să punem la punct nişte lucruri.
E ciudat, pentru că eu cred că e cel mai potrivit moment
ca să punem la punct nişte lucruri.
Mă pot auzi toţi?
Nu încă. Acum da.
Taie-mă de pe speaker.
Deci am făcut un lucru îngrozitor
şi nu mă aştept să mă ierţi.
- Taie-mă! - Mi-ai dat contractul, dar trebuie să ştii
că între 8:00 şi 9:00, eşti al meu în întregime.
Pentru o oră, de 5 ori pe săptămână, eşti al meu.
Dar în cazul meu, e pentru binele tău şi pentru binele comun.
Spune "Am înţeles" ca să poată face băieţii ăştia o probă de sunet.
Eu nu văd lucrurile aşa.
- Nu? - Nu.
Ok.
- Unde-i graficianul? - Aici.
Eu sunt Mackenzie. Cum te numeşti?
- 60 secunde. - Jo... Joey.
- Pot avea şi eu puţină linişte? - Joey, pot să-ţi iau locul puţin?
Da, doamnă.
Uite. Arată-i asta lui Will, te rog.
- Vorbeşti serios? - Da.
Will, priveşte ecranul.
Scoate-l de acolo!
- Spune că ai înţeles. - 30 de secunde.
Cineva poate vărsa cafeaua pe un buton şi să difuzeze aia.
- Scoate-l! - Am un contract de o săptămână.
N-am nimic de pierdut.
Doar mă bucur că nimeni nu a inventat o modalitate de a stoca imagini
şi de a le încarcă pe un website ca să le poată vedea toată lumea.
A inventat o modalitate de a stoca imagini?
YouTube! YouTube!
Oh,acum eşti doar nebunul care ţipă "YouTube!"
- Oh, Doamne... - Doar spune că ai înţeles.
- Am înţeles! - Bun!
Te-ai încălzit? Vrei să ne mai jucăm puţin?
- Sunt bine! - 10.
Nu scrie nimic pe prompter.
Nu e nimic pe prompter.
Nimic pe prompter - ăsta mănâncă acest om pe pâine.
Şi am intrat.
Fii pregătit, Joe.
Stând by, Camera 1.
Bună seara. Sunt Will McAvoy.
Ştirea serii
ce ar putea fi cel mai mare dezastru
care a lovit Golful Mexic de la uraganul Katrina
şi cea mai mare catastrofa de mediu la ţărmurile noastre
de la accidentul the Exxon Valdez.
O platformă petrolieră de forare în Golf,
Deepwater Horizon a companiei British Petroleum
la 50 de mile de Venice, Louisiana,
a explodat în flăcări puţin după ora 2:00 PM a coastei de est.
Şapte membrii ai echipajului au fost evacuaţi la un spital regional
unde se afla în stare critică,
iar Paza de Coastă se afla în a 5-a oră
a misiunii de căutare şi salvare... - Merge caseta 2.
În speranţa că vor găsi cei 11 membrii ai echipajului daţi dispăruţi.
Emisiunea noastră începe cu Sherrie Stone
la postul Pazei de Coastă din Baton Rouge.
- Sherrie? - Da, Will, Paza de Coastă a...
Bun, ne vom întoarce
cu Amiralul Loretta Hill.
Imediat după ora 3:00 PM coastei de est...
Oamenii dispăruţi pot fi doar începutul acestei tragedii.
ACN ~Atlantis Cable News~ a aflat în exclusivitate că oficiali importanţi ai BP
se chinuie să găsească o modalitate de oprire a scurgerii,
care, la 3 mile jumate de suprafaţa Golfului,
aruncă petrol la o rată de 125,000...
Sunt sigur că aţi vrea să vedeţi ceva declaraţii pe ecran.
"gândurile şi rugăciunile noastre
sunt alături de familiile dispăruţilor."
Te pot ajuta cu asta, dar şi eu vreau o declaraţie
care să spună că la această oră nu ştiţi cum să opriţi scurgerea.
Ai circa 25 de minute.
Dr. Morris, de la New York.
Mă puteţi auzi? Bun.
Revin la tine în două minute.
Trebuie să o întrebi de ce nu se poate opri scurgerea.
De ce nu se poate opri scurgerea?
Nancy, de ce forăm la 3 mile sub apă
când nu dispunem de tehnologia
de a remedia cea mai predictibila urgenţă?
Jim.
Jim!
Jim. Jim.
Jim? Ai un buton de pus în aşteptare.
- (Aşteaptă, te rog. - Jim!
- Ai obţinut-o? - Eu, uh...
- Oh, fir-ar. - Am obţinut şi ceva mai mult, cred.
- Vino cu mine. - Ok.
- Ia hârtia. - Mulţumesc.
Dr. James Morris de la Comisia de Supraveghere geologică
şi Professor de Petrol şi geologie la MIT.
BP Deepwater Horizon este în flăcări
şi căutarea celor 11 dispăruţi continuă.
Revenim imediat.
Când revenim, trecem la Halliburton. Eşti pregătit?
- Nici o declaraţie de la BP? - Nu-ţi fă griji pentru BP.
Trecem la purtătorul de cuvânt al companiei Halliburton, Dick Warren.
Asta-i superb.
Doar stau aici, Charlie. Privesc ştirile.
Domnişoară, intră pe contul de Twitter acum.
Facem această întreagă transmisiune din suflet.
Will nu are un scenariu, e prima emisie a producătorului sau executiv
şi totul e în capul ei.
Ea e singura care ştie ce urmează.
Este o realizare ce necesită încredere deplină între prezentator şi producător.
Scrie toate astea.
Pot folosi doar 140 de caractere.
Găseşte o cale!
- Încercam să aflăm informaţii... - Domnule, vă rog!
Cât mai repede posibil. Nu-i uşor când suntem vânaţi.
- Hai să răsuflam puţin. - Eu respir bine.
Zoneseal 2000.
Compania dv a fost angajată să furnizeze Zoneseal 2000 and SCR-100,
o substanţă sintetică precum cimentul menită să închidă puţul de forare.
Da sau nu?
- Da, aşa e, dar acum vreţi să spuneţi... - Păi asta am spus.
Acum vă întreb dacă a dv companie a făcut teste cu substanţa
înainte de a o turna la baza Deepwater Horizon.
Facem teste amănunţite la tot ce producem.
Aveţi rezultatele acestor teste amănunţite pentru Zoneseal 2000?
Acum sunteţi ironic fără să fie necesar.
Uite ce-i, nu sunt vreun elev l acare să ţipaţi, bine?
Nu trecem la reclame până nu răspunde la întrebare.
Nu, sunteţi purtătorul de cuvânt al companiei Halliburton.
Şi am venit la emisiune de bună voie.
Nu pot emite mandate de aducere.
Toţi vin la emisiune de bună voie.
Înţelegeţi că totul se întâmplă atât de repede
şi că acea informaţie nu ne e la îndemână.
- Nu aveţi rezultatele testelor la îndemână? - Pentru moment,
gândurile şi rugăciunile celor de la Halliburton...
toţi ne îndreptăm gândurile către cei dispăruţi...
Nimeni nu se roagă pentru foc.
Mă bucur să te revăd, Will.
D-le nu sunt rezultatele testelor în computer?
Sunt îngropate în mijlocul unui lan de grâu?
- Vom aduce rezultatele testelor... - E vorba de timp.
Ce e Agenţia de management a Mineralelor?
Este Serviciul de Management al Mineralelor, SMM,
şi au 56 inspectori care supraveghează 3,500 unităţi de producţie
care operează 35,591 puţuri în regiunea Golfului.
Asta conform Ministerului Industriilor nu de pe Wikipedia.
56 inspectori pentru 35,000 de puţuri?
- E şi mai bine. - Am ieşit. Ne întoarcem în 90 de secunde.
- Declaraţia BP? - Aşteaptă puţin.
Inspecţiile pentru unităţile de forare trebuie făcute lunar,
dar Deepwater Horizon a fost inspectata doar de
9 ori în 2009 şi de 6 în 2008.
- Ce urmează? - Aşteaptă.
Ultima inspecţie a fost făcută acum 20 de zile de Eric Neal,
care a fost trimis singur, deşi doar îşi începuse pregătirea ca
inspector guvernamental al unităţilor de forare.
- Glumeşti? - Nu.
Aveţi declaraţia BP?
Doamne, îl împuşca cineva cu o armă paralizantă?
30 de secunde.
Ce n-aş da să am aranjată o convorbire cu tipul ăsta.
- Păi ai. - Cet?
E în aşteptare. Luminiţa asta.
Maggie... Te iau la shopping!
- Will, ascultă. - Grafică: Eric Neal.
- SMM e cu personalul la minim. - N-E-A-L.
- Doamne. - Îl avem pe tipul...
Spune-mi toate datele.
- E-eu? - Spune-i toate datele.
- Haide! - Ok. Uh, 56 inspectori.
- 10 secunde. - 3,500...
Ia-l uşor. Va fi foarte speriat.
În 3, 2...
Bine aţi revenit la Jurnalul de seară.
Puţul de forare BP Deepwater Horizon e izbucnit în flăcări
la 50 de mile de coastele statului Louisiana,
lăsând 11 membri ai echipajului dispăruţi şi probabil morţi.
Vorbim cu Eric Neal de la Serviciul de Management al Mineralelor.
Vă mulţumim pentru intervenţie, d-le Neal.
Cu plă... Mulţumesc.
Puteţi confirma că angajaţii SMM sunt
56 inspectori în regiunea Golfului?
Cred că datele sunt corecte.
Şi că voi 56 supravegheaţi 35,591 de puţuri?
Cred că şi asta e corect.
Înseamnă 635 de puţuri pentru fiecare inspector.
Puţurile trebuie inspectate lunar.
- Aşa e? - Puţurile de forare, da.
Este posibil cu atât de puţini inspectori la atât de multe puţuri
să fie inspectata corespunzător fiecare unitate conform programării?
Bugetul nostru e foarte limitat.
Un singur inspector ar trebui să verifice amănunţit
2 puţuri pe zi, 6 zile pe săptămână într-un an.
Ştiu.
N-ar fi o soluţie uşoară să plătească companiile petroliere
pentru costul unei inspecţii serioase?
Nu aşa fac companiile auto?
Păi, nu sunt abilitat să comentez.
- Declaraţia de la BP. - Chiar aici.
D-le Neal, aţi fost trimis
să inspectaţi Deepwater Horizon acum 19 zile...
Pe 1 aprilie, nu-i aşa?
Am fost, da.
Ştiaţi că încă din Septembrie 2001,
Deepwater Horizon a primit 5 avertizări pentru
incidente sau neconcordanţe cu normele?
Um, nu sunt sigur că sunt abilitat să vorbesc despre asta.
Înţeleg. Mai am doar 2 întrebări.
Înainte de inspecţia puţului din 1 aprilie,
câte alte inspecţii aţi mai făcut la puţurile de forare?
- Nici una. - Nici una?
- Doar în timpul pregătirii. - Şi cât a durat pregătirea?
- Patru luni. - Vă mulţumesc foarte mult.
A fost Eric Neal de la SMM.
- Avem declaraţia. - Acum vă prezentăm declaraţia companiei BP.
O vom afişa pe ecran pentru dv.
"Gândurile şi rugăciunile noastre..."
"Gândurile şi rugăciunile lui Tony Hayward
şi ale tuturor de la BP sunt alături de
dispăruţii de la BP Deepwater Horizon şi familiile lor.
Căutăm orice soluţie
pentru a închide puţul
şi, bineînţeles, vom oferi asistenta deplină
diverselor agenţii americane implicate în repararea
şi limitarea urmărilor acestui dezastru."
Deci, pahar pe jumătate plin.
Se oferă să ajute la curăţenie.
Este evident doar începutul.
Vă vom informa pe măsură ce avem date noi.
Terry Smith urmează acum
cu Raportul Casei Albe din Washington.
Sunt Will McAvoy. Seară bună!
A sunat Casa Albă?
Gibbs vrea să ştie tot ce ştim şi cum am aflat.
Nu-l dăm pe tipul cel nou.
Hei, alertă de ştiri tocmai a devenit rosie.
- Am interpretat-o cum trebuie. - Am făcut dezvăluirea cum trebuie.
Nu ştim ce vom face cu Halliburton.
- Nu ştim ce se va întâmpla dacă... - Doamne, da' fricos mai eşti.
- Ştii, sunt doar... - Şi nu e cum i-ai zis tinerei ăleia,
este responsabil ca apus pe jar toată ţara.
Dă-i Internetului o oră.
Asta va zice că am zis.
Sunt prea bătrân să mă iau după temerile proştilor.
Eu nu sunt.
Eşti mai bătrân decât crezi.
Nu învăţa asta la modul neplăcut.
N-ai adus să repare corabia.
Ai adus-o să construiască una nouă.
Ştiai că Don va pleca la Elliot.
- Ai orchestrat toată afacerea. - Da.
De multă vreme îmi doresc să urmăresc
ştirile de seară la televizor.
Şi apoi m-am luminat... Conduc un departament de ştiri.
Pentru ea nu contează audienţa, concurenţa,
îngrijorările companiei şi, în general, consecinţele opiniilor.
Bun, că tocmai mi-ai descris atribuţiile slujbei mele.
Sunt Don Quixote, tu poţi fi Sancho,
Măgarul. De unde ştii de acea conversaţie?
Eu ştiu totul.
Prezentatori cu păreri e un lucru nou.
Murrow a avut una şi a fost sfârşitul lui McCarthy.
Cronkite a avut una şi a fost sfârşitul războiului din Vietnam.
- Nu mă compar cu ei. - Pariez tot ce am că te înşeli.
Ştii ce, puştiule?
În vremurile vechi de acum 10 minute,
am făcut bine ştiri.
Ştii cum? Pentru că aşa am hotărât.
Will...
Mi-a plăcut la nebunie ce ai spus la Northwestern,
şi de aceea am adus-o pe ea aici.
Neal.
- Bun venit la spectacol, prietene. - Mulţumesc pentru tot. ai grijă.
- Hei, bună emisiune. - Bună emisiune.
- Bine ai venit. - Mulţumesc.
- Mă bucur de cunoştinţă. - Şi eu.
- Scuză-mă. Hei. - Oh, hei.
Nu am avut timp să te felicit.
Glumeşti? Ai fost ca Batman.
Păi sunt de fapt.
Am simţit că pelerina era cam decolorată,
dar încă mai am maşina la îndemână.
- Aşa. - Da.
Nu trebuia... să spun acele lucruri.
Păi, a fost super tare.
- Doar am răspuns la telefon. - Păi...
Don, nu am început cum trebuie.
- Pot să-ţi ofer ceva de băut? - Apreciez.
O altă seară în care am fost învins, bine?
Da.
- Ai tăi mai sunt în hol? - Da.
Ce-ar fi să vin să îi salut?
Apucam să facem cunoştinţă. Îmi cer scuze personal.
Urc pentru câteva minute
şi aşa pare că lucrez.
Mă suni când terminaţi cina.
E un compromis.
Tu!
Da.
Aia a fost emisiune, Will.
Mackenzie, m-am înşelat şi tu ai avut dreptate.
Ce au dat ceilalţi la ştiri?
Ce au dat, Don?
Reluarea zborurilor în Europa so prototipul de iPhone uitat într-un bar.
Toţi au încheiat cu explozia, totuşi.
Ceva dezvăluiri?
Dopar despre operaţiunea de căutare şi salvare.
Ar trebui să plecăm.
Noapte bună.
Nu ştiu ce mimezi acolo.
Doar...
Eşti bine.
Pot vorbi puţin cu tine?
De la 8:00 la 9:00 a trecut.
Înţeleg. Voiam să adaug ceva.
Stai puţin. Să numai aud că nu mă implic.
Prieteni, frumoasă treabă aţi făcut.
Lucrurile astea se fac în echipă şi eu am cea mai bună echipă din televiziune.
Mă voi asigura că fiecare dintre voi
vă afla cât de important e pentru mine.
- Asta nu-i regia noastră. - Nu.
Atunci o las baltă.
Will.
Nu-ţi vei aminti asta, dar prima dată
când mi-ai cunoscut părinţii, i-ai oferit mamei flori.
L-ai luat pe tata la un meci al celor de la Orioles
şi apoi ne-am întâlnit pentru cină.
Şi am vrut să-ţi spun...
că te-ai purtat perfect.
Cum spuneam, nu-ţi vei aminti dar vreau să-ţi mulţumesc...
Orioles au câştigat cu 4-3 cu o dublă a lui Miguel Tejada
cu jucători la bază a 2-a şi a 3-a.
Tatăl tău a comandat o bere şi eu o cola dietetică.
Şi a zis, "McAvoy, eşti un amărât de republican
şi tot ce ai spus sau citit despre China
sunt prostii fără măsură.
Dar pentru un motiv pe care nu-l înţeleg,
Mackenzie a mea pare îndrăgostită de tine.
Deci poţi să bei o bere rece într-o zi de vară
fără să mă scandalizezi."
Şi am ajuns la câte trei.
Voi idioţilor aţi venit băuţi la cină?
Da.
Tatăl tău e bine?
Charlie spine că eşti epuizată fizic şi psihic.
Sunt epuizată de la 30 de ani.
Toată lumea e epuizată.
Voiam să mă întorc şi să fiu în redacţia de ştiri.
Păi, asta îţi aparţine pentru o săptămână.
- Bună emisiune ai făcut în seara asta. - Şi tu.
Nu au fost de vină medicamentele pentru ameţeala.
Mi s-a părut că te zăresc în public.
Aşa am devenit agitat.
Mi s-a părut că te zăresc pe tine, dar s-a dovedit a fi altcineva.
Nu, aşteaptă.
Traducerea: Kprice & dr.MI