Am o şansă.
Toţi prietenii mei de la bar cred că mă pricep la mişcări.
- Tu nu ştii să cânţi. - Sigur că ştiu să cânt.
Dle Pitley, v-am avertizat ieri să nu mai încercaţi.
Stâlpul ăsta de telefonie pică.
Nu astăzi, dle. Puneţi polizorul la picioarele dvs.
Eşti sigur că nu te faci de râs?
Una e să cânţi la duş, dar în faţa atâtor oameni... ar putea fi urât.
Am cântat în corul şcolii. Ar fi bine pentru CV-ul meu.
- Nu şi dacă o să cânţi aiurea. - N-o să cânt aiurea, nu?
De ce, dle Pitley?
- De ce vreţi necazuri? - Ce-o să cânţi?
Stâlpul de telefonie îmbolnăveşte lumea şi nimeni nu-l vrea aici.
Vorbiţi cu primăria.
Primăria le-a dat voie să-l pună aici.
Jură-mi că n-o să fie ceva de Elvis.
Dle Pitley, vreau să-mi promiteţi că nu veţi mai încerca.
- Elvis o să fie, aşa-i? - Îmi place Elvis.
- Dar ce-are Elvis? - Elvis cântând de Elvis e una.
- Dar el cântând de Elvis... - Vreţi să cântaţi de Elvis?
De ce să nu cânt?
Cei care nu se pricep cântă de Elvis sau "New York, New York".
- Aştept să-mi promiteţi, dle Pitley. - De ce cântă de Elvis?
Concursul "Cop Idol", competiţia regională.
- Dle Pitley, promiteţi? - Nu, nu pot să promit.
Niciunul dintre vecini nu vrea stâlpul ăsta aici.
Atunci nu-mi daţi de ales. Vă arestez pentru distrugerea proprietăţii.
Dacă mă arestaţi, măcar s-o distrug cum se cuvine!
Zău, dle Pitley. Haideţi s-o facem mai uşor.
La care cântec de-al lui Elvis v-aţi gândit?
La cel cu proştii care se grăbesc.
Mă gândeam eu.
"Oamenii înţelepţi spun Că numai proştii se grăbesc..."
Asta-i distrugerea proprietăţii.
55 GRADE NORD Sezonul 2 Episodul 3
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Cred că pe ăsta îl căutaţi. Uitaţi-vă şi mă anunţaţi.
Vă ajut cu ceva?
- Comerciant sau cumpărător? - Nu, nu sunt comerciant.
Tejgheaua pentru cumpărători e lângă noi.
Da, ştiu. Ei m-au trimis aici.
Sunteţi Philip Jones?
Da.
Dle Jones, sunteţi arestat pentru moartea lui William Leslie.
Poftim?
Michael Watt?
Avem doi agresori şi o victimă.
Două incidente în decurs de 12 ore.
Primul incident a fost raportat la Cheiul Pescarilor la 15:46.
Philip Jones şi Michael Watt au lovit victima de mai multe ori.
Dl Jones l-a lovit pe dl Leslie cu piciorul în cap.
Se pare că cearta a fost pentru o datorie neplătită.
La sosirea poliţiei, atât agresorii cât şi victima au părăsit scena.
Părea teafăr?
În aceeaşi seară am primit un telefon
de la cârciumarul de la Berwick Arms.
Leslie.
Credea că e pe cale să se petreacă o încălcare a liniştii.
Dl Leslie a fost lovit în cap de dl Watt cu un obiect contondent.
La locul faptei au sosit sergentul Astel şi agentul Clark.
Agresorii au fugit înainte să poată fi reţinuţi.
Dl Leslie a identificat atacatorii, dar a refuzat îngrijirea medicală.
Solicităm o ambulanţă la cârciuma Berwick Arms.
A doua zi dimineaţă am fost chemat la locul unei morţi suspecte.
E Bill Leslie.
Niciun semn de violenţă şi intrarea n-a fost forţată.
Soţia dlui Leslie a spus că s-a dus la culcare spunând că îl doare capul.
Hemoragie cerebrală. Ei l-au omorât. E omor.
- Crezi că asta a fost intenţia lor? - Au încercat şi au reuşit să-l omoare.
Au recunoscut că l-au atacat?
Suntem încă la faza "a fost autoapărare" şi "nu-mi amintesc".
Avem martori.
Putem obţine mai uşor omor prin imprudenţă.
Mai uşor sau cu mai puţin efort?
Dacă au fost provocaţi sau n-au intenţionat vătămare gravă, nu sunt acuzaţi de omor.
Loveşti un om cu un lemn şi nu intenţionezi să-l răneşti? Tu unde trăieşti?
Mă descurc şi fără insulte.
Mă cert cu cineva, mă duc şi-mi iau arma şi mă întorc.
Împuşc pe unul care moare de hemoragie după trei ore. E omor?
Aş putea să pledez pentru responsabilitate diminuată.
Nu te juca cu mine.
Omorul este acuzaţia convenabilă.
Omul a murit de hemoragie. N-a văzut sângele fiindcă era în creier.
Ai văzut raportul legistului?
Desigur. Intenţia mă îngrijorează.
Dacă vătămarea corporală gravă cu intenţie duce la moarte, acuzaţia este omor.
Au avut intenţia să-l vatăme grav? Rezultatul a fost moartea.
Sunt două incidente. Al doilea a fost premeditat. L-au chemat afară.
E omor. Ştiu şi cei fără creier.
Nu sunt cele mai adecvate cuvinte în situaţia de faţă.
Sunt oameni răi, Claire. Au antecedente.
- Watt a fost închis pentru violenţă. - Am primit dosarul.
Trebuie să apărăm victima.
Să se facă dreptate. Nu înţeleg ce problemă ai.
În acest moment problema mea eşti tu.
N-aveţi controlul protecţiei victimei.
Vreau să-i bag pe cei doi în închisoare şi vreau să fiu sigură.
Toţi vrem dreptate. Voi credeţi că-i aveţi în palmă.
- Ştiu că îi avem. - Zău?
Eu trebuie să anticipez greşelile voastre.
Încrederea are virtuţile sale, dar nu câştigă întotdeauna la proces.
Să nu vă simţiţi jigniţi dacă trebuie să mă conving
că sunteţi atât de buni pe cât credeţi.
Cât timp avem la dispoziţie?
Mai sunt patru ore până solicităm procesul.
Atunci aveţi patru ore să continuaţi să-i interogaţi.
Ne-ar fi de folos recunoaşterea atacului.
Îi acuzăm înainte de solicitare.
- Care va fi acuzaţia? - Am să vă anunţ.
- Ai cântat foarte frumos. - Mulţumesc.
Richard?
- Tu eşti Richard? - Sunt Rick.
Mă aşteptam la cineva mai tânăr şi mai mic.
Intră.
Cum stai cu ţevile?
Era un băiat în satul meu din Trinidad care se credea foarte dur.
Eram înfricoşat de el. Toţi copiii erau.
Era un bătrân...
un fost neguţător pe mare care s-a întors acasă după mulţi ani
şi ne-a învăţat să boxăm. Cu mâinile goale. N-aveam mănuşi.
Trebuie să ascult poveştile tale stupide?
Bătrânului Winston îi tremurau mâinile.
Când ne arăta cum să ne mişcăm, să dansăm şi să lovim nu tremura.
Parcă i-ar fi luat tremuratul.
Băiatul de care ne era frică râdea de el. Mie nu mi-a plăcut, aşa că ne-am bătut.
L-am lovit o dată.
Am văzut frica în ochii lui.
Winston ne-a despărţit. Era supărat pe mine.
Nu înţelegea de ce m-am bătut cu cineva atât de slab şi speriat.
Winston văzuse foarte des frica.
Băiatul încerca să fie dur ca s-o acopere.
Ai aceeaşi privire în ochi, băiete.
Nu ştii nimic despre mine!
Ştiu că viaţa te-a doborât deja şi eşti abia în prima rundă.
Uită-te la mine!
Ori înveţi să te fereşti ori înveţi să primeşti un pumn.
Asta-i povestea mea stupidă.
Să începem cu mişcarea picioarelor.
Şi respiră.
Mai adânc.
- Din rărunchi. - Din rărunchi?
Vreau ca aerul să vină de aici de jos.
Bine. Pot să cânt ceva?
Nu poţi să cânţi dacă nu poţi respira. Vreau să exersezi zilnic.
Cu...
Respiră din vintre.
Da, bine, cum spuneţi.
Simte cum o fac eu.
Închide ochii şi simte.
- Nu face pe perversul cu mine. - Scuze.
Ce piesă ai adus?
Nu Elvis.
Deci el era la pământ, fără apărare
şi dv. l-aţi lovit în mod repetat.
Îmi amintesc doar că mă apăram pe mine.
Minţiţi. Avem martori care au văzut ce s-a întâmplat.
Opriţi banda, vă rog.
Nu se face să catalogaţi o amintire ca fiind minciună.
Nu se face să baţi un om până-l omori, dle Fenwick, nu sunteţi de acord?
Înregistrare reluată.
Îl rog pe dl Fenwick să nu întrerupă din nou înregistrarea
pentru a avansa o chestiune juridică.
Putem continua, dle Jones?
Sau doriţi să vorbiţi cu avocatul în particular?
Dl Jones a dat în cap în semn de continuare a interviului.
Detectivul Yates şi dl Fenwick sunt prezenţi.
Dle Jones, trebuie doar să punem evenimentele în ordine.
Cine a dat primul pumn?
- El. Eu am fost provocat. - Dl Leslie a dat primul.
Vă datora bani, nu este aşa?
Dl Jones a aprobat din cap.
- Îi datora bani dlui Watt? - N-am cunoştinţă.
Deci v-aţi dus să cereţi banii?
Dl Watt ce căuta acolo?
Nu ne-am dus după bani. Am dat peste el din întâmplare.
Nu faceţi pe deşteptul. Ştim cine este Watt.
Aţi venit după bani. L-aţi adus pe Watt ca întărire.
Cum v-a provocat Bill Leslie, când el zăcea la pământ fără apărare?
Am să fiu sincer, dle Jones.
Nu avem dubii cu privire la cele întâmplate.
Poate că a fost coincidenţă faptul că aţi peste dl Leslie,
dar n-a fost accidental faptul că l-aţi lovit în cap.
Cred că sunteţi speriat,
dar dacă negaţi sau spuneţi că nu vă amintiţi,
n-o să dea bine la tribunal.
Nu mai am nimic de spus.
Să lăsăm prostiile! Sunteţi în mare necaz!
Veţi fi acuzat de omor! L-aţi scos din cârciumă!
Watt a aşteptat afară şi l-a lovit când a ieşit.
Este acţiune premeditată.
Trebuie să-l plătiţi pe Watt sau a fost o favoare?
N-am văzut ce s-a întâmplat. Eu eram în bar. N-am nicio legătură.
N-aveţi nicio legătură?
Banii sunt motivul. Avem martori. Avem dovezi.
Fă-ţi o favoare, Phil, spune adevărul. Bill Leslie e mort.
Asta n-o să dispară.
Minţi şi îţi faci numai rău.
N-am să spun asta.
Îmi amintesc că l-am lovit.
Credeam că are cuţit sau altceva. Eram speriat.
L-ai lovit în cap?
Răspunde pentru înregistrare.
Da. L-am lovit în cap.
Data viitoare încercăm să descuiem bestia şi să eliberăm vocea.
Bine, cum spuneţi.
- Să ne lămurim. - Zău, Jeremy.
Să nu ne certăm pentru asta.
Nu, nu, sigur că nu, dar ascultă.
Mie mi se pare că sunt două incidente separate.
E aceeaşi victimă în aceeaşi zi.
Clientul meu ştie că l-a lovit pe dl Leslie,
dar nu poate fi făcut responsabil pentru acţiunile lui Watt.
Au fost porniţi să-i facă rău dlui Leslie.
Nu ştiu dacă este aşa. El a dat primul pumn.
Să pretindem că dl Jones încerca să adune banii care i se datorau.
Să pretindem că i-a cerut printr-o acţiune legală
şi că dl Leslie n-a murit?
Nu intenţionezi să omori pe cineva care îţi datorează bani.
Nu-i mai primeşti niciodată.
Noţiunea de premeditare e ridicolă. O să pari prostuţă.
De ce nu-mi fac eu griji despre imaginea mea?
Uite ce vreau să spun.
Ar trebui să ceri vătămare corporală gravă pentru altercaţia cu dl Leslie.
Fostul domn Leslie. E mort, în caz că ai uitat.
Dacă asta este acuzaţia, voi şti ce sfat să dau clientului.
Mă bucur să aflu.
Toată lumea merită sfaturi bune. Mersi c-ai trecut pe aici.
- De asta va fi acuzat? - Am să te anunţ.
Uite alt sfat, după cum spui, toată lumea le merită.
Nu-l prezenta ca pe un singur incident, Claire.
- Ai tura de după-amiază, Frank? - Da, pentru păcatele mele.
Aş vrea să le aud.
- Frank! - Toate bune?
Da, m-am gândit...
Pot să te ajut să te ajuţi să devii o persoană mai bună.
Nu, mersi.
Îţi creşti respectul de sine şi ajuţi alte persoane din comunitate.
- Eşti surd? - Câteva ore pentru a forma un viitor.
Schema pentru tineretul din comunitate e minunată.
Bravo. Dar nu vreau să iau parte la ea.
- Brooksy? - Mi-ar plăcea, dar sunt ocupată tot anul.
Bine.
Ea e duşmanul?
Poate cineva să mă asigure cât de puţin că ea nu e duşmanul?
Am vrea să vă ajutăm, dar nu ştim despre ce vorbiţi.
Femeia de la procuratură, Maxwell. Simt nevoia să sparg ceva.
- Clark e liber. - Ştiu că peştele se împute de la cap.
Mă aştept ca lordul cutărică şi politicienii superficiali
să fie împotriva noastră. Dar ea ar trebui să lucreze cu noi.
Vreau să dau cu noroi în ea.
Trebuie s-o rănesc. De asta am nevoie. Cine are ceva împotriva ei?
Îmi pare rău, nu pot să vă ajut.
- Pot să vă spun ceva rău despre mine. - Serios?
Puteţi canaliza energia asta înspre fapte bune.
Clark, tocmai a zis că vrea să spargă ceva.
Puteţi fi un model, domnule.
Da, ştiu.
Am să te ajut cu programul, Clark. Dacă nu e vorba să facem tabere.
- Vă mulţumesc. - Ăştia doi te ajută?
- Da, sigur. - Da, da, desigur.
Acum mă simt mai bine.
E bine să dai afară tot, ca să nu te mănânce pe dinăuntru.
Aşa.
Sergent, poate facem schema aia împreună.
Este mai puţin dureros.
Vorbim mai târziu.
Nu comentez.
Ai fost plătit de dl Jones să-l ataci pe dl Leslie!
- Nu comentez. - Ar fi bine să ne spui adevărul.
Ar fi mai uşor pentru toată lumea şi te ajuţi pe tine.
Avem ADN-ul tău pe bucata de lemn cu care l-ai lovit.
Avem declaraţia dlui Leslie şi un martor.
- Te-ai fript, meştere. - Stai puţin.
Poate că n-ai intenţionat să-l omori pe dl Leslie.
Poate ai vrut doar să-l sperii, dar Jones va arunca totul pe tine.
Va spune că el n-are nicio legătură.
Planul lui e să te îngroape. Nu mi se pare corect.
Nu comentez.
Distrugerea proprietăţii.
- Cineva trebuie să fi auzit ceva. - Nimeni n-o să spună nimic.
Şi nu putem face nimic?
Dl Pitley, ap. 127. A fost arestat şi amendat de două ori pentru asta.
Ai vreo idee ce se face în programul pentru tineret al lui Clark?
Se stă şi se discută.
Se inventează moduri isteţe de a încălca legea.
Loveşte, loveşte.
Un-doi, un-doi.
Loveşte.
Un-doi, un-doi, un-doi.
Un-doi, un-doi, croşeu!
Eşti prea pornit.
Relaxează-te şi vei lovi ţinta.
Haide. Scurt, scurt, un-doi.
Un-doi, un-doi, combinaţie.
Ascultă, băiete!
- Cum merge? - Bine!
- Ai terminat? - Vă înţelegeţi bine?
Ridică-te! Haide!
Hai! Hai!
Loveşte, loveşte.
Loveşte. Un-doi, croşeu.
Mult mai bine.
- Ce faci?! - Ţine-o p-asta!
Vezi? Când eşti relaxat, loveşti ţinta. Bravo.
- Te simţi bine? - Sigur.
Gata. Ai avut o zi bună.
Vreau să-ţi dai mănuşile jos.
Scoate mănuşile.
Errol.
Mersi pentru ajutor şi toate cele,
dar cum asta este o activitate sponsorizată de poliţie...
nu cred că ar trebui să-l loveşti.
Am avut odată un câine. Nu asculta până nu-l pocneam.
Da? Bine.
Dar... eu sunt răspunzător pentru programul ăsta.
Iar oamenii care nu înţeleg boxul şi câinii
vor crede că nu e-n regulă. Înţelegi?
- Nu. - Dna Bancroft e asistenta socială.
Mă întâlnesc cu ea aici.
Nu cred că o să înţeleagă chestia cu căţelul şi câinele.
Poate că ea n-are câine.
Asta nu ştiu, dar dacă el se plânge, n-o să fie bine pentru niciunul din noi.
- Dacă se plânge, îi sparg nasul. - Nu cred că e strategia potrivită.
Totul e în ordine?
Dnă Bancroft. Da, merge bine. Foarte bine.
- Michael, te simţi bine? - Da, ca lumea.
Dle Clark, m-am gândit la ceva.
Sunt câţiva băieţi care ar putea beneficia de program. Putem discuta?
- Dnă Bancroft, aveţi câine? - Da, am.
Zău? Cineva l-a dat jos? Sunt şocat.
- Ştiţi ceva despre asta? - Eu? Nu.
- Suntem serioşi, dle Pitley. - Şi cancerul şi traumatismul cranian.
- Tribunalul şi zece ani. - Şi moartea.
Dacă aveţi informaţii, vă rugăm să ni le daţi.
Am o grămadă despre undele magnetice
şi câte pagube pot face. Vreţi să le vedeţi?
- Nu, mulţumesc. - Vom face anchetă, dle Pitley.
Păi începeţi cu riscurile asupra sănătăţii copiilor noştri.
Nu puteţi lua legea în propriile mâini.
- Legea e făcută să ne protejeze. - Mersi pentru ajutor.
N-am înţeles asta cu luatul în propriile mâini.
Legea ne aparţine,
nu-i a voastră sau a celor care fac rău sănătăţii copiilor noştri.
- E o chestiune care trebuie dezbătută. - Nu, e o chestiune de profit.
Iar voi îi ajutaţi să facă profit.
Nu vă poate face să vă simţiţi bine.
Watt nu comentează. Jones a recunoscut că a lovit victima în cap.
- Da, ştiu. - Ştii?
A trecut pe aici avocatul lui.
Nu scoatem nimic de la el.
- Încă 30 de minute. - Mulţumesc că ai venit, Nigel.
Cu plăcere. Domnilor.
Nu cred că l-ai cunoscut pe inspectorul Bing.
- Bing? - Spuneţi-mi inspector.
Nigel e avocat pledant. Voiam să-mi spună părerea lui.
- De ce? Să nu dăm vina pe tine? - Să formulăm acuzaţia corectă.
Cu tot respectul pentru dl Harbinson, ştim care e acuzaţia.
- Aş vrea să aud opinia lui. - Şi eu, câtă vreme coincide cu a noastră.
Mă scuzaţi o clipă?
- Emmy e bine? - Da, plângea.
N-am putut s-o fac să tacă.
M-am gândit că-i e dor de tine. Uită-te la ea.
Am o şedinţă foarte importantă şi trebuie să mă întorc...
Noi nu te întrerupem. Ştim că eşti importantă.
Mamă, nu mă enerva. Sunt într-o criză.
Şi noi avem o criză. Am vărsat laptele. Ne trebuie altul.
Ce?! Mamă, trebuie să... E foarte jenant. O s-o fac mai târziu.
Nu durează mult, scumpo.
- Ţi-am spus că-l poţi congela. - Mamă, mamă...
Trebuie să intru, bine?
Noi aşteptăm. N-o să moară de foame, sper.
Aşa. Scuze. Nigel...
ai avut timp să te gândeşti la asta?
- Eşti sigură că nu vrei să... - Da.
- Încântător copil. - Mulţumesc.
Da, ştiu cât e ora. Nigel?
Legistul e absolut sigur că lovitura la cap a provocat hemoragia?
- Da. - Care a provocat moartea?
Nu discutăm dacă e mort sau nu.
Aşa se pare. Două incidente în decurs de câteva ore.
O persoană rezonabilă le-ar prezenta împreună indiferent de relaţia lor.
Nu sunteţi înconjurat de persoane rezonabile.
Ce liniştitor.
Primul atac a fost întrerupt de martori şi de sosirea poliţiei.
Putem argumenta că al doilea atac a fost continuarea primului,
aceiaşi protagonişti cu aceeaşi intenţie.
Deşi folosirea unei arme sugerează intenţia,
a fost vătămare corporală gravă şi nu omor.
- Da, dacă rezultatul... - Nicky! Scuze, continuă, Nigel.
Nu e chestiune de interpretare, este un proces legal.
Dar de vreme ce rezultatul a fost moartea, acuzaţia este omor.
Ceea ce dl Harbinson pare să ştie foarte bine.
- Eşti de acord? - Bineînţeles.
- Sunteţi un om bun. - Nu exageraţi.
Acuză-i.
- Obiectezi la cererea pentru cauţiune? - Mă oboseşti.
Verificam doar.
Duceţi-i în arest, ne vedem în sala de judecată.
Îţi mulţumesc foarte mult.
Dle Jones, cum pledaţi?
Îmi acordaţi câteva clipe, Domnia Voastră?
Claire, vino să hrăneşti copilul.
Caire, trebuie... E important. Vino cât de repede poţi.
- Ce pun la cale? - Habar n-am.
Mulţumesc.
Eu îi voi reprezenta pe amândoi. Pe dl Jones şi pe dl Watt.
Domnule Jones, domnule Watt, vă rog să vă ridicaţi.
- Aceasta este dorinţa dv.? - Da.
Cum pledaţi?
- Nevinovat. - Nevinovat.
Amândoi clienţii sunt acuzaţi de aceeaşi crimă
legată de acelaşi incident. Am dori să audiaţi cazul împreună.
Dră Maxwell?
Procuratura nu are nicio obiecţie în acest moment.
Dorim să cerem cauţiune.
În lumina gravităţii crimei, există perspectiva de a fugi.
Cerem curţii să refuze cererea. Dl Watt şi dl Jones să rămână în arest.
Cererea pentru cauţiune se refuză.
Domnilor, veţi rămâne în arest pentru a fi judecaţi.
Vă mulţumesc, Domnia Voastră.
Mamă, lasă-mă o clipă.
Sigur. Există lucruri mai importante decât să-ţi hrăneşti copilul.
Zău aşa, mamă!
Mişcă-te mai repede. Eu pot să aştept, dar ea nu poate.
Bine, bine.
- La revedere, Claire. - La revedere, Jeremy.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
- Ai spus că vor fi acuzaţi separat. - Da, a vrut să facă o înţelegere.
- Te simţi bine? - Da, mă simt bine.
- N-avem de ce să ne facem griji. - Nu.
- Nici dacă îi reprezintă pe amândoi? - Nu, absolut nicio grijă.
- Acum e momentul potrivit? - Da, e momentul potrivit.
- Ne vedem mai târziu. - Da.
Nicky, n-ai făcut cine ştie ce acolo.
De unde o cunoşti pe mama drei Maxwell?
Ia uite cât e ora. O să întârzii.
- Acela este Şobolanul. - Ar fi bine să-i spui Michael.
- Hoţul? - Da.
- Şi l-ai adus acasă? - Nu prea avea unde să se ducă.
Mi-am zis să-l aranjez.
- N-am încuiat casa. - Potoleşte-te, femeie.
Nu poate să fure şi să joace fotbal în acelaşi timp. Ce-i cu tine?
- Unde-i sunt părinţii? - A fost dat în grija statului.
Asistenta socială zicea că-l ia după cină.
- Salut! - Salut.
Se pare că se înţeleg.
E ca orice alt copil. Are nevoie de o mână fermă.
Ai încuiat maşina?
Măi! Măi!
Lasă-i să-şi verse năduful. Le face bine.
- Errol! - Ştiu ce fac.
Acum du-te şi fii supărat. Să fii supărat pe amândoi!
Ce-i? Ce este?
Trebuie să înveţe să se respecte unul pe celălalt.
Nu vreau să vă mai văd vreodată că vă bateţi! E clar?!
- El a început. - A zis ceva urât de Fulham.
Am spus adevărul.
- Pot să-l mai lovesc o dată? - Nu!
Încearcă numai, negrotei...
N-am vrut să spun asta. M-a enervat. N-am vorbit serios.
Michael, stai, stai.
Nu-i nimic. Noi îţi spunem Şobolanul.
- Ce faceţi?! - Da, dar probabil că n-ar trebui.
Cel puţin nu în faţă. Hai, daţi-vă mâinile.
Gata, am uitat de incident.
Să mergem să pregătim cina.
Cred că a fost o glumă bună.
- Lecţii de canto. - Da, sigur.
- Cum spui tu! - Trebuie să eliberez bestia interioară.
Da, la asta lucrez în fiecare noapte.
- Faci mişto? - Eu?
Alarmă declanşată într-o clădire comercială de pe strada Podul Nou.
Noapte bună, Frank. Nu munci prea mult.
- Am să încerc. - Echipajul 5, suntem pe drum.
- Eşti bine? - Da, alarmă falsă. Clădirea e sigură.
Bine. Bravo.
Voiam să fiu sigur că eşti bine.
Da, nu vă faceţi griji.
Bine.
Ei bine, sunt aici şi...
- Vrei să bei o cafea? - Dave, vrei o cafea?
Agent, cred că e mai bine să stai aici câteva minute
şi să... stai cu ochii pe clădire.
Poţi?
După tine, sergent.
Toată lumea îl urăşte pe Elvis în afară de mine.
Nu îl urâm.
Poate e din cauză că ne place prea mult
şi nu vrem să fie afectat în vreun fel.
Trebuie să pregătesc un cântec pentru mâine.
Ai nevoie de ceva plin de energie şi zgomotos.
- Zgomotos ar fi grozav. - Meat Loaf.
Poate că e prea evident.
Am divorţat de două ori.
N-am copii. Căsătorit cu munca.
- O partidă bună. - Eşti drăguţă.
- Cât e ora? - Probabil că ar trebui să mă întorc.
Ai un bărbat în viaţa ta?
- Nu chiar. Nu. - Vrei unul?
Întreb fiindcă, vezi tu,
unele poliţiste joacă pentru echipa cealaltă, dacă înţelegi ce spun.
- Da? - Da. Am tot dat peste ele.
O vreme am crezut că îmi spun asta ca scuză
atunci când le fac avansuri.
Serios?
Dar cred că, statistic vorbind, am fost doar ghinionist.
Prima mea soţie este lesbiană acum,
ceea ce nu-i prea grozav pentru respectul de sine.
Ipotetic vorbind,
ai prefera să ieşi la un pahar cu prima mea soţie sau cu mine?
- Aproape sigur cu dv. - Când?
- Vă daţi la mine? - Da.
Înţeleg.
Pot să fiu sinceră? Nu vă pricepeţi.
- Nu mi-a mai spus nimeni asta. - Fiindcă toate vă spun că sunt lesbiene.
Ei bine... îţi apreciez sinceritatea.
Adevărat?
Da.
Încât să-mi faceţi cinste cu ceva de băut?
- Country şi western? - Adică nu vrei să câştigi?
Ce are muzica country?
Nimic. Sunt o grămadă de vaci şi căţeluşi care o adoră.
Jaf în desfăşurare. Şoseaua Sf. Ann, nr. 59.
Echipajul 6 răspunde.
Alege o melodie pe care o ascultă lumea la radio şi spune
"da... asta a fost în vara în care am cunoscut puncte, puncte."
Ceva care te face să gândeşti
"A fost o perioadă minunată, iar melodia asta a făcut să fie aşa".
Ca melodiile vechi folosite în reclame?
Da.
Atunci nu contează dacă o măcelăreşti. Înţelegi ce spun?
Aşa.
Trebuie să merg în pat.
- Are colici. - O iau eu, mamă.
Du-te şi culcă-te.
Ne puteţi spune ce s-a furat?
Acelaşi mod de operare.
Proprietarii prind doi copii în casă, copiii fug.
Proprietarii urmăresc copiii.
Copiii le-au luat cheile de la maşină împreună cu alte obiecte.
Doi adulţi albi, la vreo 30 de ani, fură maşina din faţa ochilor lor.
- Şi cei doi copii? - Fug.
Încearcă să inventarieze ce s-a furat.
Bijuterii, butoni de cămaşă, telefon mobil.
Mamă.
Mamă, am să întârzii!
Mamă!
Chiar trebuie să le fac pe toate?
- Îmi pare rău. - Aştept de 30 de minute.
Ştiu, dar am fost într-o şedinţă şi s-a făcut târziu.
Ai ceva pe umăr.
Ce?
Ai citit cu atenţie raportul autopsiei lui Leslie?
Da, sigur.
Am vorbit cu Fenwick azi dimineaţă.
S-ar putea să avem o problemă.
N-o să stea mult în picioare.
Dacă pică din nou, vom şti cu cine să vorbim, dle Pitley.
Aşa a ajuns lumea?
Poliţia e mai fericită să apere companiile mari şi nu oamenii.
- Şi dv. faceţi parte din asta. - Nu, fac parte din forţele de ordine.
Da? Aţi văzut vreodată un copil cu tumoare pe creier?
- Claire. Ce este? - Închide uşa, te rog.
Am dat-o în bară. Trebuia să prevăd, dar n-am prevăzut.
Sunt obosită.
Îmi pare foarte rău.
E neprofesional.
- Nu trebuie să fii profesionistă cu mine. - Ba da, trebuie.
Atunci adună-te şi spune-mi ce s-a întâmplat.
Raportul autopsiei spune că moartea a fost cauzată de o lovitură fatală la cap.
Dl Leslie a scăpat viu din ambele atacuri şi a murit mai târziu.
Da.
Care a fost lovitura fatală?
Dacă nu o putem dovedi la standardele cerute,
vor scăpa nepedepsiţi.
I-am acuzat de omor.
Amândoi recunosc cele două atacuri, au fost amândoi pe doc,
iar noi ştim că unul dintre ei l-a omorât pe dl Leslie.
Şi dacă nu putem dovedi care dintre ei, vor scăpa amândoi.
- Atunci va trebui să dovedim. - Putem?
Încercăm.
Nu trebuia să-i fi acuzat de crimă.
Gata, Claire. Nu e vina ta.
Fenwick mi-a spus să nu-l prezint ca pe un singur incident.
M-a avertizat. A întrezărit portiţa de scăpare înainte de a veni la mine.
Iar eu... eu am căzut direct în capcană.
Noi te-am forţat să pici în ea.
Te rog, eu nu pot fi forţată.
Am să vorbesc cu medicul legist, da? Dar nu renunţa încă.
Mă scuzaţi.
Legistul care a făcut autopsia lui William Leslie.
Da. Trebuie să vorbesc cu el.
Bine, aştept.
Michael, să punem mănuşile.
Pentru tine. Mulţumesc pentru ziua de ieri.
Ce drăguţ, Michael.
- Foarte drăguţ. - Ce-ai primit?
Butoni. Foarte frumoşi.
Trebuie să-mi pun cămaşa cu ocazia asta.
Pot să-i văd?
Foarte frumoşi. De unde i-ai luat? Aş vrea şi eu o pereche.
I-am găsit.
A fost foarte bine.
Bestia din mine.
Ai exersat.
Ai ales un cântec?
Da, am ales unul care are un înţeles special pentru mine.
De acum aproape 20 de ani.
De câte ori îl aud, mă gândesc la vară, Whitley Bay şi la Brenda.
- Ce s-a întâmplat cu Brenda? - S-a mutat.
Deci când auzi cântecul te gândeşti la ea.
Atunci când cânţi, trebuie să fii în stare să comunici
puterea emoţională a experienţelor din viaţa ta.
Da, mă gândesc la Brenda.
Putem căuta alţi experţi.
Şi propriul nostru legist depune mărturie împotriva noastră?
Trebuie să schimb capătul de acuzare.
Bine. Îl chem pe Harbinson. Tu adu-i pe Bing şi Yates.
Bestia interioară.
Aceşti bărbaţi sunt criminali şi tu îi laşi să scape?
- Dacă nu putem dovedi... - Nu vorbesc cu tine.
Las-o pe ea să răspundă. E fetiţă mare.
Vom formula o acuzaţie mai mică.
Una cu care avem şanse să fie condamnaţi.
Ştim eu că nu trebuie să mă bazez pe tine!
Am ştiut doar uitându-mă la tine!
Pusă la patru ace, ţâfnoasă şi pedantă.
Numai fiţe! Numai fiţele sunt de tine, nu-i aşa?
Un om şi-a pierdut viaţa.
A fost soţ şi tată.
Aţi depăşit măsura! A făcut tot ce-a putut!
Îţi ceri scuze pentru oroarea aia de justiţie? Să nu încerci.
Şi să nu-ţi mai vină ideea să-mi spui că am întrecut măsura, pricepi?!
Dacă n-ai fi interesat de ea, n-ai apăra-o.
Aţi depăşit măsura din nou.
Fă ceva în privinţa asta.
Nici nu credeam că ai să faci.
Echipajul 5 are nevoie imediată de ajutor.
- Te simţi bine? - Da.
- Sigur? - Da.
- Eşti sigură că eşti bine? - Da, n-am nimic.
Dle Pitley, ce aţi făcut?
Ceea ce trebuia să fac. Cred că trebuie să mă arestaţi, nu?
- Da, vă arestăm. - Bine. Faceţi ce trebuie să faceţi.
Tu ai provocat toate astea?
- El a provocat toate astea? - Sunt gata. Nu mă opun...
Crezi că eşti deştept, nu? Asta crezi?
Nu se opune arestării, domnule. Lăsaţi-l!
Eşti un clovn, sergent! Locul tău e la circ!
Lăsaţi-l, domnule. Acum!
Iau eu suspectul, domnule.
Bine. Aşa să faci.
- Vă simţiţi bine, dle Pitley? - Da.
Ce vreţi să faceţi?
N-ai arestat pe nimeni?
Până să ajung pe acoperiş, nu mai era nimeni acolo.
Păi şi Pitley, tipul de la apartamentul 127?
N-am văzut nimic. Îl prindem data viitoare, da?
Îi sunteţi dator "clovnului".
Cu siguranţă sunt cei furaţi.
Putea să-i fi luat de la cineva.
Da, Errol, ar fi putut.
Ce vrei să facem?
Îi vreau pe adulţi.
A plecat.
Şobo nu va păţi nimic.
Se ascunde între cele două maşini.
Staţi. Încă n-a comis infracţiunea.
Băieţii sunt în casă.
Clarky, ocupă-te de băieţi. Rick, vino cu mine.
Stai pe loc! Poliţia!
Michael! Ambulanţă!
Michael! Michael!
- Avem nevoie urgentă de ambulanţă. - Michael, poţi să...
Sunt aici.
Trebuie să mă ajuţi, Michael, ca să te ajut şi eu.
Îl anunţ.
- Prietenul tău se face bine. - Nu e prietenul meu.
Nu ai de ce să fii speriat.
Dacă află, mă vor omorî.
Vor trebui să mă omoare şi pe mine.
Nimeni nu-ţi va face niciun rău, băiete.
- Doamnă Bancroft. - El e bine?
E bine.
Vă mulţumesc pentru tot, dle Hill. Sunteţi atât de bun.
Cu plăcere.
Poate să doarmă aici astă seară.
- Poliţia! - Staţi pe loc!
Eşti arestat!
Împuţitule! Crezi că te poţi ascunde după copii?
S-a simţit mai în siguranţă să doarmă aici.
Cu sufletul neatins?
Da.
Cu sufletul neatins.
Se vor declara vinovaţi la o acuzaţie mai mică?
Îmi voi întreba clienţii. Sunt sigur că ei îmi vor asculta sfatul.
Cauţiune?
Merită să facă puşcărie pe viaţă şi dumneata vrei cauţiune?!
- E o acuzaţie mai mică. - Vom lăsa curtea să decidă.
Doriţi să îi acuzaţi de vătămare corporală gravă cu intenţie?
- Da, Domnia Voastră. - Domnule Fenwick?
Clienţii mei înţeleg care este noua acuzaţie, Domnia Voastră.
Cererea se acceptă.
Ridicaţi-vă.
- Domnule Jones, cum pledaţi? - Vinovat.
- Domnule Watt, cum pledaţi? - Vinovat.
Prin urmare, inculpaţii vor fi trimişi
la Curtea Magistraţilor în conformitate cu articolul 51.
Cerere pentru cauţiune.
- Procuratura se opune cauţiunii. - Claire?
Dl Watt a mai fost condamnat pentru vătămare corporală
şi va primi automat sentinţa pe viaţă.
Eu n-am fost de acord cu asta!
M-aţi minţit! Eu n-am fost de acord cu asta!
Unul din doi nu-i rău.
Bine lucrat.
Mulţumesc.
- Şi-a cerut scuze? - Nu ştiu, dar aşa cred.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro