Sunt Gossip Girl, singura voastră sursă
din vieţile scandaloase ale elitei din Manhattan.
Numele ei nu e Charlie Rhodes, ci Ivy Dickens.
- E o actriţă aspirantă din Florida! - Dispari înainte să chemăm poliţia.
NU părăsesc oraşul până nu obţin ce mi se cuvine.
Nimeni nu mă mai poate atinge. Sunt o Rhodes acum.
Maureen îl înşală pe Trip.
TRebuie să fie o greşeală. Maureen e o soţie devotată.
Ştiu că trebuie să publici povestea,
dar sper ca resentimentele tale pentru mine să nu denatureze detaliile.
Recunosc că am văzut pagina web, dar nu eu am publicat-o.
Dacă nu eşti tu vinovată, atunci, cine a făcut-o?
Vezi oamenii aceia plecând? Ce-ar fi să li te alături?
Când te-am văzut înfruntând-o pe Blair, mi-am dat seama că am greşit.
- Eşti îndrăgostit de ea. - Nu sunt îndrăgostit de Blair...
Tu chiar ai devenit un om bun în tot acest timp, nu-i aşa?
Voiam să mă detaşez pentru a-ţi oferi viaţa fericită pe care o meriţi.
Am devenit obscur şi disperat fiindcă mi-era teamă să te pierd.
Unde o fi? Serena... Şi cine sunt eu?
E un secret pe care nu-l voi dezvălui.
Gossip Girl - Intrigi la New York Sezonul 5, Episodul 10
Traducerea şi adaptarea: Cookie
Comentarii pe www.tvblog.ro
Scuzele au fost rostite, iar breşa de securitate, refăcută.
Dar, două săptămâni mai târziu, nu se lansase niciun zvon.
Se pare că nimeni nu poate ţine pică precum un Upper East Sider...
Şi nimeni nu poate minţi ca unul dintre ei.
Închin în cinstea lui Charlie,
care învaţă că niciodată nu-i prea târziu să fii debutantă,
precum şi în cinstea mamei, care n-a putut refuza un ultim bal.
NU e un bal, ci o mică petrecere
pentru a-mi introduce nepoata în societate.
Cum Carol şi-a bătut joc de propriul debut
nu înseamnă că Charlie trebuie să fie privată de experienţă.
Da. A angajat-o pe Karen Finley să se prezinte în locul ei,
iar când s-a strigat numele lui Carol,
Karen a apărut învelită în ciocolată, cu o pălărie-n cap.
Eu sunt fana lui Karen Finley, dar a cam depăşit măsura.
Timp de ani de zile, ni s-a refuzat accesul în Plaza.
Mă simt onorată.
DE parcă petrecerea n-ar fi fost de ajuns, Lily mi-a aranjat
Fii serioasă! N-a fost vina ta. Tânărul ăla era plin de probleme.
Nu mă mir că Serenei i-a picat cu tronc.
În orice caz, abia aştept să dau uitării toată povestea
şi să încep un nou capitol din viaţa mea.
Am şi o slujbă care-mi uşurează sarcina. Nate mi-a oferit vechiul post.
Gofre, o nouă slujbă şi o petrecere în cinstea ta?
Aş vrea să fiu azi în pielea lui Charlie Rhodes.
Nici Dan Humphrey nu se lasă mai prejos.
Se pare că m-a avantajat să fiu ţinta unui război pe Twitter.
"Inside" se vinde atât de bine,
încât Simon & Schuster imprimă un nou tiraj.
Editorul vrea să public cartea cu un nou epilog.
N-am idee ce-aş putea să scriu.
Încep să înţeleg atracţia drogurilor şi a femeilor
sau trucurile la care apelează scriitorii când n-au inspiraţie.
E greu să-ţi găseşti inspiraţia
când nu terfeleşti reputaţia prietenilor tăi, nu?
Cel puţin, nu mai resimt presiunea de a adapta cartea pe un film,
aşa că mersi!
- Gata, ajunge. - N-ar trebui să vă împungeţi aşa.
A sosit vremea să îngropaţi securea războiului.
S-A ANULAT NUNTA REGALĂ? Blair, fără prinţ de săptămâni!
Da, ajung imediat la birou, dar anulează întâlnirea cu Bloomberg.
Am prea multă treabă azi.
Da, sună bine. Mersi.
Acum o săptămâni, Bloomberg nu-ţi oferea nicio declaraţie.
Acum, anulezi întâlnirile cu el?
Curajoasă mişcare, Nathaniel! Aproape că m-ai excitat.
DE când am publicat articolul despre desprinderea mea de familie,
lumea îmi acordă atenţie.
Într-un final, ai înţeles şi tu
că, dacă-ţi superi familia, calci pe un teren minat.
Bunicului meu i-a plăcut articolul atât de tare,
încât m-a invitat să-i fiu oaspete săptămâna asta, la Camp Allen.
Cum auzi. După program, plec spre Vermont.
Tu, Warren Buffet, şi toţi titanii bancari şi media!
Ziua, dominaţi lumea, iar noaptea, vă destrăbălaţi.
Refugiul Allen e legendar!
Mi-e milă de tăntălăul care vrea compania unei fete de la linia fierbinte
weekendul ăsta, în Manhattan.
Atunci, permite-mi să te întreb: De ce ne citeşti concurenţa?
E posibil să anuleze nunta?
- Înseamnă că tu... - Sunt sigur că nici nu-i adevărat.
Poveştile astea sunt inventate pentru ca ziarele să fie cumpărate
de dudui care colecţionează pisici de ceramică.
Totuşi, ar trebui s-o suni.
Louis e tatăl copilului ei. Blair n-o să se eschiveze realităţii.
Şi eu păţesc la fel.
Din cauza sarcinii, degetele mi se umflă precum cârnăciorii.
Paparazzi nu stau de veghe jos pentru a afla dacă nunta ta s-a anulat!
Dacă mă văd fără inel, o să interpreteze.
Încep să cred şi eu că înseamnă ceva.
Dl Louis s-a întors din Lumea a Treia.
A trecut o săptămână, iar el încă aşteaptă la Consulat.
Acolo va şi rămâne până iau o decizie.
Dar ştii ce-i de făcut!
Dl Chuck ţi-a spus cum Louis poate redeveni un om bun.
Rosteşte o incantaţie:
"Abracadabra, n-o să te părăsesc niciodată."
Louis îşi va recăpăta încrederea şi vei trăi fericiţi pe vecie.
Dar nu cred că-i pot promite lui Louis că n-o să-l părăsesc niciodată.
Un prinţ chipeş e tatăl copilului tău şi te iubeşte.
Ce te opreşte?
Nimic! Dar, spre deosebire de tine,
eu nu mă mărit cu primul bărbat care-mi cere mâna!
Gândul la dl Chuck îţi sădeşte nesiguranţa-n suflet.
Ba sigur că nu!
Recunosc că Chuck s-a schimbat, dar Louis e problema!
Până nu-i pot promite că n-o să mă piardă niciodată
sau până când degetele mele nu-şi recapătă forma elegantă,
nu părăsim apartamentul ăsta!
Ar putea trece multă vreme.
Nu plecăm nicăieri. Locuim în New York.
Putem supravieţui luni de zile cu mâncare la domiciliu.
Îmi pare rău c-am presupus că voiai să sabotezi
planul de-a adapta cartea pe film.
Şi mie îmi pare rău că nu s-a finalizat.
Chiar voiam să te ajut, Dan.
Dar e grozav că ţi se va imprima un nou tiraj al romanului.
O să poţi concepe prologul.
Nu sunt atât de sigur.
Nu m-am mai confruntat niciodată cu aşa ceva.
Poftim? Mie mi se pare ocazia ideală să vezi ce impact a avut cartea ta.
- Chiar a schimbat pe cineva? - Da!
Ne-am deschis ochii, văzând cum au sfârşit personajele noastre.
Nate nu voia să fie un ratat, iar acum, conduce "The Spectator".
Iar Chuck a preferat terapia în loc să moară de unul singur.
Dar tu?
Eu credeam că mi-am schimbat finalul cu slujba la Jane sau blog, dar...
Adevărul e că încă iau decizii teribile în viaţa amoroasă.
Chiar te invidiez.
Ai conceput un roman în care-ţi poţi analiza evoluţia,
deciziile diferite pe care le poţi lua şi unde te-ai abătut de la drum.
Mi-aş dori să fi avut şi eu o asemenea călăuză.
Dacă vrei să analizezi istoria Serenei Van Der Woodsen,
"Gossip Girl" îţi stă la dispoziţie.
Ştiu, dar ţi-a consemnat viaţa încă din generală.
De ce-ar fi rău dacă ai citi câteva bârfe vechi?
Ai trage ceva foloase neaşteptate.
Charlie pleacă. Are nevoie de haină.
Bine. I-o duc eu.
Mulţumesc, Dan. Mult noroc.
Cum a mers?
Serena tocmai a subliniat cum finalul cărţii mele i-a schimbat...
...pe toţi, în afară de mine, desigur.
- Nu-i vremea pierdută să te schimbi. - Ce să-mi schimb?
Stilul de scriere, viaţa? N-aş şti de unde să încep.
Pentru început... Blair?
Am spirit de observaţie.
Să nu mai spun că n-ai mai fost cu nimeni
de când te-ai sărutat cu Blair, în primăvara trecută.
Blair se mărită şi-i face un copil lui Louis.
Iar dacă nu era cu Louis, era cu Chuck, nu cu mine.
Poate...
Chiar dacă Blair nu simte la fel,
n-ai nimic de pierdut dacă-ţi mărturiseşti sentimentele.
Cel puţin, o să poţi merge mai departe.
Ultima oară când te-am văzut concentrându-te atât de tare,
citeai instrucţiunile despre cum să asamblezi o narghilea.
Trip! Salutare, amice! Ce-i cu tine pe aici?
Am avut o întâlnire peste drum şi am zis să trec să te salut.
Dar te las să te întorci la treabă.
Partida de racquetball de mâine a rămas valabilă?
De fapt, bunicul mă duce la Allen în seara asta.
- Credeam că ştii. - Nu, nu ştiam.
Sunt sigur c-a fost o decizie de ultim moment.
Îmi pare rău că nu putem merge amândoi.
Nu-i nimic.
Te-a invitat pe tine fiindcă l-am refuzat eu.
N-aş fi suportat să fiu în preajma lui acum.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Eu şi Maureen am avut probleme
de când a încercat să publice povestea cu falsa ei aventură,
dar ceva îmi părea putred.
Într-un final, a recunoscut că bunicul a instrumentat totul.
Poftim? De ce n-a spus nimic până acum?
Ne cauza tensiune în căsnicie, aşa că i-a fost teamă.
El a obligat-o să facă asta.
Chiar dacă i-a spus că mă va ajuta în campanie,
asta nu-l dezvinovăţeşte.
Nu, sigur că nu!
În fine, scuze că te-am încărcat cu problemele mele.
E mai bine să ştii adevărul înainte să pleci cu el, fiindcă...
...te-a manipulat şi pe tine.
DVD cu yoga prenatală.
De data asta, poate ne intrăm în formă pentru naştere.
Eu plănuiesc să-mi nasc copilul pe calea tradiţională:
complet anesteziată.
Şi vreau să te văd în genunchi numai când ştergi praful de sub canapea.
Fii serios!
NU sunt în siguranţă nici măcar în propria casă!
Trebuie să plec de-aici!
Undeva unde nu s-ar gândi niciodată să mă caute...
Mergem la Dorota, în Queens!
Prinţesele nu merg în Queens.
Trebuie să te măriţi cu Louis ca să devii prinţesă.
Alo?
A sosit vremea să accept că, dacă-ţi doreşti ceva cu ardoare,
trebuie să-l obţii personal.
Bună. Ce program ai azi?
Vin să petrecem ziua împreună.
Bine.
Păzea, copii! Dacă eu mă duc la fund, vă trag după mine.
Ţi-am pus aşternuturile pe pat,
lumânările Jo Malone ard în fiecare cameră,
iar urmele existenţei mele au fost înlăturate din baie.
Mersi! Chiar dacă am dat bir cu fugiţii în coclauri,
Creme de la Mer nu trebuie să devină victimă colaterală.
Ţi-am văzut poza-n ziar. E totul în regulă?
Totul e îngrozitor!
Trebuie să-l asigur pe Louis că nu mă va pierde niciodată,
dar ceva mă ţine în loc.
Chuck te ţine în loc.
Ba nu! Nici n-am mai vorbit cu Chuck.
Nici nu-i nevoie. Vă uneşte un fel de magnetism.
Fizicienii ar trebuie să-l studieze.
Fie.
Deşi ultimul lucru pe care-l meriţi e să auzi cuvintele astea...
...ai dreptate.
Chuck a devenit, în sfârşit, bărbatul pe care mi-l doream
şi ştiu cum să-l transform pe Louis în prinţul de care m-am îndrăgostit.
Înseamnă că sunt la ananghie!
Trebuie să aleg, dar nu pot. Trebuie să mă ajuţi.
Ai făcut o listă cu avantaje şi dezavantaje?
Uneori, pe mine mă ajută.
Îţi alegi domnişoarele de onoare cu asemenea liste,
nu omul cu care să-ţi petreci întreaga viaţă.
Ai dreptate. Urmează calea lui Howard Hughes.
Sigur vei avea o revelaţie când te vei uşura în borcane.
Fie. Încep cu Chuck.
Avantaje: chiar a devenit un om bun.
Dezavantaje: s-a destrăbălat cu toate femeile din New York.
- Poate deveni chiar ciudat la serate. - Uneori, e distractiv. Nu judeca.
Acum, Louis. Avantajul evident: e prinţ.
De Monaco. Altceva?
E tatăl copilului meu.
Adevărul e că...
...pot face toate listele din lume, dar ce altceva mai contează?
M-am prefăcut că nu contează, dar e cel mai important factor.
Nu-i aşa?
Louis e tatăl copilului meu.
Aşadar, el e singurul final al acestui basm.
Am dreptate?
Nu e obligatoriu să fie el.
Nu crezi c-ar conta că e copilul altui bărbat?
Pentru mine, n-ar conta.
Ai dreptate. Trebuie măcar să-l întreb.
Te duci să cumperi de mâncare? Sunt lihnită.
Doamnă...
Ai face bine să mă suni de la distanţă.
Ţi-am mai spus că nu plec până nu-mi obţin banii.
Ţi-am oferit bani ca să te poţi întoarce acasă,
dar tu m-ai refuzat.
5.000 do dolari?! Ce să fac cu banii ăştia?
Am renunţat la tot pentru tine.
Dacă nu-mi dai toţi banii promişi,
le spun celor dispuşi să mă asculte cine eşti tu cu adevărat.
Chiar te invit să încerci.
Dacă nu te-a crezut familia mea, cine o să-ţi acorde atenţie?
La ce lucrezi aşa absorbită acolo?
Frunzăream vechile bârfe postate pe "Gossip Girl",
încercând să-mi dau seama
când am început să iau decizii amoroase atât de proaste.
E o călătorie (Trip),
fiind şi numele unei alegeri amoroase dezastruoase.
Sper că n-au fost toate neinspirate.
Nu. Până în clasa a 11-a,
s-a scris mult despre mine şi Dan, ceea ce e bine.
Dumnezeule!
Mai ţii minte prima noastră întâlnire oficială,
când m-a dus la Jean Georges ca să mă impresioneze?
Da. Era atât de agitat,
că mi-a trecut prin cap să-i furişez un calmant.
Ne-am distrat.
Nu cred c-am mai luat alegeri bune înainte de Dan...
...sau de la relaţia cu el.
În afară de Nate, e singurul băiat bun cu care am fost.
Nu pot să te contrazic. Arătaţi minunat împreună.
La acea vreme, nu cred că mi-am dat seama.
Eu cred că e minunat
că sentimentele s-au transformat într-o prietenie atât de trainică.
Da, sigur...
Ciudat... O bârfă de la "Gossip Girl".
Am observat c-aţi primit multe în ultima vreme.
Tuturor le-a fost teamă să trimită ponturi,
cum identităţile le-au fost dezvăluite.
"Cum nimeni n-a îndrăznit să-mi trimită ponturi,"
"a trebuit să sap singură, iar eforturile-mi sunt răsplătite."
"Ţintă identificată: mireasa regală dispărută, Blair Waldorf,"
"a primit adăpost în mansarda Singuraticului."
"Vulturii din Brooklyn dau năvală."
Dan s-a ales cu finalul dorit. Mă bucur pentru el.
Bună, Blair.
Am nevoie de sfatul tău.
Se pare că tu ţi-ai găsit calea, iar eu mi-am pierdut-o pe a mea.
Nu credeam că Blair Waldorf s-ar putea rătăci.
Nici eu, dar...
Sunt atât de pierdută, încât am ajuns în Brooklyn.
Există şi locuri mai rele. Humphrey nu te poate sfătui?
Nu, numai tu poţi.
Crezi c-ai putea iubi copilul unui alt bărbat?
De ce mă întrebi asta?
Sunt... paralizată.
Nu mă pot mişca sau respira...
Trebuie să mă ajuţi.
Nu pot lua decizia asta în locul tău, Blair.
Tu trebuie să ţi-o asumi.
Dar...
Care e decizia corectă, Chuck?
Nu cred c-ar fi o greşeală să te măriţi cu tatăl copilului tău.
Nu-i aşa?
În legătură cu povestea cu aventura falsă a lui Maureen,
a inventat-o singură sau ai fost şi tu implicat?
A fost ideea mea.
Credeam că l-ar ajuta pe Trip. Evident, a fost o greşeală.
Voiam să-ţi spun despre Maureen weekendul ăsta,
dar mi-ai luat-o înainte.
Şi, cum purtăm conversaţia asta, vreau să-ţi mai spun ceva.
Diana nu te-a angajat din întâmplare. A făcut-o la cererea mea.
Poftim?!
De ce-ai face asta?
M-am angajat aici fiindcă nu voiam să-mi găsească familia o slujbă.
- Voiam să-mi dovedesc valoarea! - Ceea ce ai şi făcut.
Mă preocupa viitorul tău, Nathaniel.
Mă gândeam că ţi-ar plăcea să lucrezi în jurnalism.
Şi, sincer să fiu, credeam că pot controla articolele despre Trip.
Dar de ce îmi mărturiseşti acum?
Articolul publicat de tine m-a făcut să-mi dau seama
că tu eşti cel care înţelege
ce direcţie trebuie să ia familia Van Der Bilt
dacă vrem să ne menţinem poziţia de lideri.
- Nu Trip? - Nu, el nu mai înţelege.
Te las să te întorci la treabă.
Ştiu că ai multe de asimilat, dar sper să nu-mi refuzi
invitaţia la Camp Allen din weekendul ăsta.
Nu ştiu.
Bănuiesc că Trip ţi-a spus despre Maureen.
Îmi pare rău că ţi-a spus el înaintea mea.
Mereu a vrut să-l invit la Camp Allen.
S-a supărat când te-am invitat pe tine în locul lui.
- Nu l-ai invitat niciodată pe Trip? - Nu.
Lui Trip i-e teamă că va pierde alegerile.
Începe să fie disperat din cauza asta.
Mă duc să discut cu el.
Anunţă-mă dacă te răzgândeşti cu plecarea din weekend.
Nate? Sunt Max Harding...
Tu ce mai vrei?
Trebuie să afli ceva despre Charlie.
Că ai acuzat-o că e o impostoare? Serena şi Charlie mi-au spus deja.
Lasă-mă să ghicesc: Vrei să-ţi cumpăr povestea.
Merită.
Şi ce te face să crezi c-aş pleca urechea la cuvintele tale?
Nu e cine pretinde că e, Nate.
Serena, mansarda e înconjurată de paparazzi.
E o nebunie!
Probabil că urmăresc "Gossip Girl",
care a consemnat traseul lui Blair până la uşa ta.
Ştiu de ce ai invitat-o la tine, dar cred că faci o mare greşeală.
O fi având ea probleme cu Louis, dar încă e logodită cu el.
Şi să nu uităm de Chuck!
Dan, nu-i momentul potrivit să stârneşti un război.
Ţie de ce-ţi pasă?
Fiindcă, spre deosebire de tine, eu îi vreau binele.
Dacă-ţi declari sentimentele, finalul tău rămâne acelaşi,
dar îl dă peste cap pe al ei.
Ideea e că nu-i problema nimănui.
O să vorbesc cu Blair.
Chiar dacă o să fie cel mai mare dezastru din viaţa mea,
e dezastrul care marchează sfârşitul meu.
Te rog să nu te amesteci.
Bine. Atunci, ajut pe altcineva să-şi rescrie finalul.
N-ai decât, Serena.
Se spune că dragostea e oarbă, dar se pare că gelozia
conferă o perspectivă clară tocmai până-n Monaco.
Bună!
Scuze că te deranjez. Tocmai plecam şi-am zis să te salut.
Nu. Intră, te rog!
Eşti primul chip prietenos pe care-l văd azi.
- Atât de proastă e ziua ta? - Da. Azi a fost ceva de...
Te anunţ că fostul tău iubit, Max, a trecut mai devreme pe la mine.
Încearcă să-ţi vândă povestea.
Ce ţi-a spus?
Pornise la vânătoare de bani. Părea destul de disperat.
L-am dat afară, dar am zis să te anunţ.
Ai grijă.
Mersi. O să am.
Îmi pare rău că nu poţi ajunge la petrecerea mea de diseară.
De fapt, o să ajung până la urmă.
Bunicul meu tocmai a recunoscut că am obţinut slujba asta
fiindcă el a cumpărat "The Spectator".
Eu credeam că mă descurc grozav şi eram mândru de mine.
Acum, mă simt ca un impostor.
Nu contează cum ai ajuns aici, Nate.
După ce ai preluat funcţia, meritele ţi se cuvin.
Am citit editorialul scris de tine.
E clar c-ai devenit liderul care aspirai să fii.
Dacă meriţi să fii acea persoană, arogă-ţi drepturile fără regrete.
Mersi.
Mersi că mi-ai împrumutat apartamentul ca să aranjez totul.
Mi-ai uşurat enorm sarcina.
Sper să vii şi tu mai târziu.
Fac un serviciu comunităţii şi rămân acasă în seara asta.
Înţeleg.
Dacă te interesează, Blair nu vine la petrecere.
Nu mă interesează programul lui Blair.
N-aş vrea să-mi bag nasul, Charles,
dar îmi fac griji pentru tine pe măsură ce se apropie nunta ei.
Ştiu că nu ţi-e uşor.
Mulţumesc pentru grijă, dar sunt bine.
Orice se poate rezolva cu o seară înecată în whiskey,
poate în compania unei doamne dubioase din înalta societate,
dacă-ţi faci milă de mine şi-mi trimiţi una.
Dacă metoda asta nu dă roade, sunt mereu aici pentru tine.
oricât de neplăcute sau obscure ar fi sentimentele tale,
n-ar trebui să le faci faţă singur.
Apreciez gestul, Lily, dar n-ai idee ce povară ţi-ai asuma.
Glumeşti? Sigur că ştiu? Oricât ai încerca, nu mă sperii.
Regret să te informez că iubirea mea pentru tine e necondiţionată.
Iubirea necondiţionată e la fel de caraghioasă ca Zâna Măseluţă
sau curăţarea ecologică.
Nu şi când eşti părinte.
Poate că-mi eşti fiu vitreg, Charles,
dar mereu te-am iubit ca pe propriul copil.
Sper să ai şi tu ocazia să trăieşti sentimentul ăsta într-o bună zi.
N-am veşti de la ea de săptămâni. Simt că înnebunesc.
Poate că te pot ajuta eu.
De ce?
Credeam că, după ce s-a întâmplat la petrecerea miresei,
mă vrei cât mai departe de ea.
Nu pentru tine o fac, ci pentru ea.
Vreau ca Blair să fie fericită şi să i se împlinească toate visurile.
Cred că tu eşti bărbatul ideal pentru ea.
Dar promite-mi că nu mai urzeşti niciun complot!
Desigur. Acum, îmi dau seama cât de mult am greşit.
Nu citesc site-urile de bârfe şi ziarele.
O vreau doar înapoi pe Blair, dar nu-i pot spune asta.
Nici măcar nu ştiu unde e.
Ştiu eu.
S-a luat decizia.
- Chuck? - Nu.
Se pare că există riscuri
pe care nici măcar Chuck Bass nu e dispus să şi le asume.
Aşa că... s-a rezolvat problema.
Felicitări?
Nu plâng!
Miroşi a ceapă.
Blair, ce-ar fi dacă... nu te-ai mărita cu Louis?
Şi ce să fac? Să rămân singură?
Nu.
- Ce-ţi doreşti cu adevărat? - Să fiu fericită.
Dar nu cred că mai ştiu cum.
Cred că ştiu cum te pot face fericită.
Am vorbit cu Nathaniel. Mi-a spus că l-ai vizitat.
Cum îndrăzneşti să discreditezi relaţia cu nepotul meu?
La ce te aşteptai?
Să renunţ nonşalant la tot
numai fiindcă ai decis tu că Nate e viitorul acestei familii?
Tu ai fost motorul din spatele întregii mele cariere.
Fiecare lucru bun are un sfârşit. Alegătorii nu te sprijină.
Da, dar ştii că tu poţi schimba asta.
Dacă mă laşi baltă acum, o să pierd alegerile.
- O să pierd totul. - Eu m-am hotărât.
M-a sunat Nate să-mi confirme că vine cu mine în weekendul ăsta.
Toate planurile sunt aranjate. Trebuie să plec.
Domnule congresman?
Cred că ne putem ajuta reciproc.
Îmi cer scuze. Cine eşti tu?
Cineva care s-a săturat să fie jucat pe degete de oamenii ăştia.
- Ce cauţi tu aici? - Se pare că acelaşi lucru ca tine.
Prinţul şi dependentul de pastile. Ce-o să ne mai distrăm! Intrăm?
Nu răspunde nimeni.
Nu-şi poate ascunde băutura sau medicamentele departe de mine.
Data trecută când a încercat să doarmă la mine,
am aflat unde-şi ţine cheia de rezervă.
Îmi pare rău, băieţi, dar nu ştiaţi că, dacă întârzii prea mult...
- Au plecat. - Dar unde s-ar duce?
...femeia pe care ţi-o doreşti îţi poate scăpa printre degete?
Iat-o! Charlie, dânsul e Matthew Lynch.
E reprezentantul ziarului "Women's Wear Daily".
Arăţi fantastic! Ce creaţie porţi?
- Mulţumesc! Badgley Mischka. - Arată grozav!
Mergem să bem ceva?
- Distracţie plăcută! - Mulţumesc.
Îţi mulţumesc din suflet! Petrecerea asta e un vis împlinit!
Nu.mi vine să cred c-ai făcut toate astea pentru mine.
Draga mea, faci parte din familie. Asta facem noi pentru cei dragi.
Ia-mi cârpa asta din poliester de pe faţă imediat, Humphrey!
Cine nu ţine o eşarfă de mătase în noptieră?
M-ai adus să mă delectez c-un sacrificiu uman.
Sau un episod din "Burlacul". În orice caz, nu sunt încântată.
Vrei să te linişteşti? Eşti în deplină siguranţă.
Paparazzi nu ştiu unde eşti.
Am coborât cu liftul de serviciu din apartamentul meu.
- Mă întorc imediat. - Ba nu!
Nu faci un pas până nu-mi spui ce se petrece!
- Vrei să ai încredere-n mine? - Nu obişnuiesc să fac asta.
Nu prea ai de ales acum, nu?
Parchează maşina în garaj.
- Bună seara, domnule. - Mulţumesc.
Ce naiba cauţi tu aici?
Mi-am zis să văd cu ochii mei cum decurge petrecerea lui Charlie.
Serios? Las-o în pace.
Dacă pe tine nu te interesează povestea mea,
nu înseamnă că nu există doritori.
Am auzit că vor fi şi reporteri prezenţi aici, în seara asta.
O prinţesă de societate, expusă ca fiind o escroacă?
Mie-mi pare a fi o poveste convingătoare.
Atunci, va trebui să mă asigur că n-ai să ai acces la petrecere.
Charlie, bună!
Nate... Nu credeam că vii şi tu.
Nu pot să rămân, dar vreau să te avertizez.
Max e aici.
Vrea să-ţi vândă povestea unuia dintre reporterii de la petrecere.
Dar e o minciună sfruntată! Oare l-ar crede cineva?
O poveste rămâne o poveste.
Fie că-i adevărată sau nu, poate prinde o viaţă proprie.
Serios? Nu era acasă la Dan?
Bine, promit că aflu unde e, Louis. Pa!
I-a văzut vreunul dintre voi pe Blair sau Dan?
Uite-l pe Dan.
Humphrey, n-am chef să mă joc de-a v-aţi ascunselea acum.
Spune-mi unde naiba-i Blair!
Ce face?
Se pare că-i ajută pe Chuck şi Blair să fie, în sfârşit, împreună.
Vă rog să mă scuzaţi. Mă duc să beau ceva.
Sper că paparazzi nu ştiu că Blair e aici.
Vor da năvală în Empire şi strica toată petrecerea
numai ca să facă o poză.
Serios? Paparazzi pot strica petrecerea?
Mai ales dac-ar şti că Blair e cu Chuck aici.
Mă duc să discut cu paza despre Max.
Ce se petrece? Ai avut de-a face cu asta?
Nu. Dan a aranjat pentru noi.
Care "noi"?
Cel pentru care trebuia să lupt când m-ai sunat.
Cel care nu ne mai include doar pe noi doi,
ci şi pe copilul tău.
Atunci... de ce mi-ai spus să-l aleg pe Louis?
Credeam c-aş fi fost egoist
dacă ţi-aş fi cerut să-ţi distrugi familia.
Atunci ţi-ai ales şi tu să nu fii egoist?!
Sincronizarea n-a fost niciodată punctul nostru forte.
Greşisem întru totul.
Dacă Louis e tatăl copilului tău, nu înseamnă c-ar trebui să fii cu el,
ci cu mine.
De ce?
Fiindcă o să-ţi iubesc copilul la fel de mult ca pe tine.
- Cine e? - "Gossip Girl".
Cineva a trimis un pont că sunt aici, cu tine.
Nu vreau ca Louis să vadă poze cu noi înainte să vorbesc cu el.
- Trebuie să plec de-aici. - Aşteaptă!
Vreau să vin cu tine.
Scuze că vă deranjez. Aţi văzut bârfa de pe "Gossip Girl"?
Trebuie să plecăm imediat.
- Pe mine mă aşteaptă o maşină. - Şi pe mine.
Perfect. Atunci, coborâm în garaj. Putem ieşi pe acolo. Haideţi!
Puţină atenţie, vă rog!
Paparazzi sunt agresivi astă-seară.
Cred că-şi doresc cu ardoare o poză cu noua noastră vedetă.
Aş dori să spun câteva cuvinte despre încântătoarea mea nepoată,
Charlotte Rhodes.
Cum n-a crescut în New York,
n-aţi avut ocazia să descoperiţi ce tânără minunată e.
Sper ca, începând din această seară, să aveţi această ocazie.
Charlie?
V-a luat destul de mult.
Şi nu mă refer la drumul din anticameră până aici.
Drum bun, Nathaniel.
Camus spunea că viaţa reflectă suma alegerilor noastre.
Dacă iei alegerea înţeleaptă, norocul îţi va zâmbi.
Dar dacă iei alegerea proastă?
Nu se ştie niciodată ce preţ vei plăti.
Bună.
Te simţi bine?
Da, cât de cât.
Îmi pare rău că am fost atât de dură mai devreme.
Aveai dreptate.
Voiam să-i spun lui Blair ce simt pentru ea.
Voiai să-i spui c-o iubeşti?
În ciuda mea şi, de multe ori, şi a ei, nu voiam să simt asta.
Am încercat să ignor, dar cum poţi omorî un sentiment?
Nu ştiu.
Când mi-ai dat ideea de a-mi rescrie finalul poveştii,
m-am gândit că poate ăsta e răspunsul.
Şi ce te-ai oprit?
Când am văzut-o pe Blair, tocmai vorbise cu Chuck
şi avea inima frântă.
Eram atât de preocupat de propriile sentimente,
încât n-am vrut să văd cât de mult îl iubeşte pe Chuck.
Aveai dreptate.
N-avea nevoie de declaraţia, ci de ajutorul meu.
Ai făcut un lucru uimitor, Dan.
Da... N-a fost deloc uşor.
Dar cred că-mi pot ţese un nou final,
asigurându-mă că Chuck şi Blair obţin finalul pe care-l merită.
Vreau să fie fericită.
Trebuie să merg acasă şi să mă apuc de epilog.
Dan... eşti un băiat bun.
Mersi.
Te distrezi la petrecere?
Când o să mă laşi în pace?
Chiar începând de acum.
Am făcut rost de nişte bani. Mă întorc în Portland.
Bun!
Crezi că, după ce plec, o să fii liberă.
Dar după ce plec, Ivy, o să rămâi prinsă pe veci în minciuna asta.
Am muncit mult să ajung aici. Sunt cât se poate de fericită.
Poate deocamdată, dar o să piară şi sentimentul ăsta.
Nicio actriţă nu vrea să joace acelaşi rol toată viaţa.
E mai mult decât un simplu rol.
Asta e viaţa mea acum, iar oamenii ăştia îmi sunt familie.
Cum să te iubească cu adevărat, dacă tu eşti o impostoare?
Ăia sunt paparazzi?
Da. Urmăresc maşina din faţa noastră.
Sunt destul de agresivi.
Da... Cred că-mi urmăresc prietenii.
trebuie să-i spun personal lui Louis că nunta s-a anulat.
Merită măcar atât.
Eşti sigură că vrei să faci asta? Pierzi un prinţ, o nuntă de basm...
- E tot ce ţi-ai dorit. - Ba nu.
Pe tine te-am vrut mereu. Pe tine te iubesc.
Iubesc fiecare părticică din tine.
Nu puteam să-i spun lui Louis că nu m-ar fi pierdut niciodată
fiindcă nu era adevărat.
Pe tine nu vreau să te părăsesc niciodată.
Cum vrei să facem asta?
Mai întâi, mergem la Consulat ca să-i spun lui Louis, apoi...
Nu ştiu. Putem merge oriunde.
Elveţia are şcoli impecabile. Sau poate mergem la Tokyo?
Au petrecere de deschidere şi rezultate bune la teste.
Blair, nu trebuie să plecăm nicăieri! Putem creşte copilul chiar aici.
Uită-te la ei...
Bună, bunicule.
Da, am întârziat puţin la Empire,
dar mă îndrept spre Aeroportul Westchester acum.
Westchester?
Credeam că vă duc în Upper East Side.
Poftim? Nu... Te sun eu imediat.
Am un zbor la Aeroportul Westchester peste 45 de minute.
Bine. Ies din parc şi întorc. Nu-i nicio problemă.
Bine, mulţumesc.
Motocicletele alea au luat-o razna!
Ce naiba fac?!
Dumnezeule!
Nate, am primit mesajele tale. Chuck şi Blair sunt bine?
Nu ştiu, dar am văzut totul.
Am rămas cu ei până au ajuns ambulanţele.
Sunt cu doctorii acum.
Am vorbit cu echipajul care i-a adus. Spunea că situaţia nu e deloc roz.
Bine.
Eleanor, Cyrus, Harold şi Roman vin cu următorul zbor din Paris.
Eleanor era foarte tulburată.
Bună...
Serena mi-a trimis mesaj. Blair şi Chuck sunt bine?
Încă nu avem veşti. Sperăm ca totul să fie bine.
Mă duc să caut doctorul, poate aflu ceva noutăţi.
E numai vina lui "Gossip Girl"!
Dacă nu lansa bârfa aia...
Nu încerc să-i iau apărarea, dar nu cred c-a sărit pe motocicletă
şi i-a urmărit pe Chuck şi Blair pe străzile din Manhattan.
E acelaşi lucru!
Dacă "Gossip Girl" nu exista, Chuck şi Blair nu erau în spital acum,
luptându-se să supravieţuiască.
Mi-am petrecut toată dimineaţa verificând bârfele vechi.
E incredibil câtă durere a cauzat!
Ăsta e doar apogeul multor ani de rău pricinuit.
Şi ce-ai de gând să faci?
Să termin ce-a început Diana, s-o distrug definitiv pe "Gossip Girl".
Te susţin. Cred c-ar trebui să ne folosim de "The Spectator".
Charlie...
Te simţi bine?
Nu, nu mă simt bine...
E numai vina mea!
Ce tot spui acolo? Fireşte că nu!
Eu am postat bârfa pe "Gossip Girl".
De ce?
N-am vrut s-o rănesc pe Blair, ci să mă protejez pe mine.
De ce anume?
Max a apărut în seara asta.
M-a ameninţat că-mi vinde povestea reporterilor de la petrecere.
Postând bârfa, credeam că paparazzi o să apară la petrecere
şi o s-o ia cu asalt înainte ca Max să-mi facă rău.
Dar ce rău ţi-ar fi putut face? Max e un escroc.
Rufus, îmi pare rău...
De fapt, eu sunt escroaca.
Tocmai am vorbit cu doctorul.
Vestea bună e că Blair e conştientă şi răspunde la stimuli.
Şi Chuck?
Carol, sunt eu, Ivy.
Trebuie să plec de-aici! Plec în seara asta.
De data asta, nu mă mai întorc.
Tuturor ne place să credem
că deţinem controlul asupra vieţilor noastre.
De fapt, ideea că ne putem controla soarta e o iluzie.
Îţi poţi alege cei mai devotaţi prieteni, slujba de vis
sau cea mai pură dragoste.
A avut loc un accident.
Cât de rău?
Nu mi-aş fi asumat un asemenea risc dacă nu era ceva serios.
N-am avut de ales.
Bine, Jack. Mă urc în următorul avion.
Ne aştepţi acolo?
Desigur! Mulţumesc, Diana.
Nu mie ar trebui să-mi mulţumeşti.
Dar, până la urmă, soarta ne e pecetluită de alţii.
Putem spera doar să avem forţa necesară pentru a ne înfrunta viitorul.