În statul Maine există un oraş...
- Aş dori o cameră. - Bine aţi venit în Storybrooke !
...în care toate personajele de basm sunt prinse între lumi...
Împărăteasa cea rea a trimis aici personaje de poveste ?
Niciunul nu-şi mai aminteşte cine e.
...pradă unui blestem cumplit.
Tot ce aveţi drag, tot ce iubiţi cu toţii, vă va fi luat.
Doar ea ştie adevărul şi doar ea poate rupe vraja.
Acesta ţi-e destinul ! Vei readuce finalurile fericite !
Şedere plăcută !
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
BINE AI VENIT ACASĂ, DAVID !
Şi înainte s-o cumpărăm aveai aceeaşi privire.
Nu-ţi plăcea moara urâtă de pe peluză
şi spuneai că n-ai cumpăra în veci casa unei bătrâne.
Îţi mai aminteşti de ce te-ai răzgândit ?
Văd că moara nu mai e.
Vino. Toţi te aşteaptă.
Cine "toţi" ?
- El e Gene. - Bine ai revenit, David !
Ce mai faci ?
Ellen, soţia lui.
- Bună, Ellen. - Bună !
- Şi Frank. - Bună !
- Dr Whale !
- Bună, David. - Bună.
Ştiu că e copleşitor, dar îţi face bine.
Orice detaliu te poate face să-ţi aminteşti. Încearcă să te destinzi.
Vă mulţumesc, dle doctor. Mă voi strădui.
Ştii de ce nu-şi aminteşte ? Fiindcă blestemul nu-l afectează încă.
- Are amnezie. - Care împiedică blestemul
să-i înlocuiască din minte povestea cu amintiri false.
Da, fiindcă toţi sunt împiedicaţi de amintiri false să-şi amintească cine sunt.
Exact. Acum avem ocazia să-l ajutăm.
Trebuie să-l facem să-şi aducă aminte că e...
...prinţul din poveste.
Trebuie să-i trezim memoria aducându-l împreună cu dra Blanchard.
- N-am încercat asta ? - Şi l-a trezit din comă.
Bună. Voi m-aţi salvat, nu ?
Da...
Şi sunteţi singurele persoane de aici pe care le cunosc.
Poftim ?
Emma, tu stai la Mary Margaret, nu ? Ştii dacă vine la petrecere ?
Nu. N-a putut să vină.
Du-te printre oameni.
E destul de mâncare. Du-te.
Du-te lângă soţul tău.
L-am pierdut o dată. Acum l-am regăsit.
Dar parcă tot n-ar fi aici.
Nu-ţi poţi imagina cum mă simt.
Ba da. Am pierdut şi eu pe cineva odată.
- Serios ? - Da.
Dar eu nu-l mai pot aduce înapoi.
Tu ai o şansă. Du-te la el.
Ai dreptate.
Îţi mulţumesc, Regina. Eşti o prietenă adevărată.
Sunt singură. Nu-s obişnuită să am prieteni.
Nici eu.
Îţi place sau nu, azi ţi-ai făcut o prietenă.
L-aţi văzut pe David ?
E...
Nu.
N-ai primit invitaţia ?
David !
Dă-mi voie.
Am auzit că ai demisionat de la spital.
Ai plecat din cauza mea ?
După ce ţi-am spus despre sentimentele...
...pe care le nutresc ?
Nu-mi spune că nu sunt reciproce !
Eşti însurat. N-ar trebui să fie de niciun fel.
Nu contează ce ar trebui.
Nu eu sunt cel ce s-a însurat cu Kathryn. Nu eu am ales-o.
Eu te aleg pe tine.
Ştiu că simţi asta. Îmi dau seama.
Tu crezi că există o legătură între noi, dar poate că...
...numai fiindcă ţi-am salvat viaţa ?
E mai bine să ne oprim aici.
Data viitoare, mai întâi încredinţează-te că sunt mort.
Bine !
"Bine" ? E puţin spus !
Vezi ce-a făcut fiul meu cu namila aia ?
L-a ucis pe cel de neucis.
Fiul tău ne-a arătat vitejia lui, dar e doar om. Va face la fel şi cu zmeul ?
Zânele aruncă praf magic ? Trolii stau pe sub poduri ?
Destul, tată. Pot ucide orice dihanie mi-ai trimite.
Regatul meu e asuprit de un zmeu cum n-ai mai înfruntat niciodată.
I-a ucis pe toţi vitejii trimişi să-l omoare.
- Încă nu m-a înfruntat pe mine. - Regatul trebuie scăpat de năpastă.
Iar al meu are nevoie de aur. Putem ajunge la o învoială.
Cu grijă. Adu-ţi aminte ce-a păţit Frederick.
Arată-mi sabia ta.
Asta-i o arvună.
Primiţi restul când îmi aduceţi capul zmeului.
S-a făcut. Iartă-mă că nu-ţi stâng mâna, rege Midas.
Veniţi să punem restul la cale.
Să bem pentru sănătatea neînfricatului nostru prinţ !
Nu ! N-avem pentru ce ne veseli.
Azi a fost doar o încercare.
Ne aşteaptă o misie grea. Nu trebuie să ne culcăm pe-o ureche.
Dac-am ucis matahala aia, nu înseamnă că...
Rămas-bun, fiule.
Maiestate, n-avem vreme de jelit.
Dacă Midas află că prinţul a murit, va trimite alt războinic să omoare zmeul,
iar noi nu vom vedea niciun dram de aur.
Da, ştiu. Regatul trebuie scăpat de la pieire.
Ce facem ?
Am trimis solie după ajutor. Ne va veni cât de repede.
A venit !
Lăsaţi-ne singuri.
Mişcaţi-vă mai repede !
Aşa păzeşti tu darurile mele ? Trebuie să fii mai grijitor.
N-a fost un dar !
- A fost fiul meu ! - Pe care ţi l-am dat eu.
După o învoială. Nu m-ai lăsat să scap uşor.
Da, aşa-i.
Păcat că tu şi regina n-aţi rodit. Preţul plătit mie a fost neînsemnat !
Dar împărăteasa a murit, aşa că e exclus să ai alt urmaş,
darămite unul care să omoare zmei !
Atunci, să facem altă învoială.
Adu-l înapoi. Am nevoie de fiul meu.
Îţi dau orice.
- Orice ? - Ce vrei ?
Umblu după bagheta magică a unei anumite zâne
care veghează asupra familiei tale.
Vreau să ştiu pe unde-şi face veacul zâna.
Bine.
Acum spune-mi, cum îmi aduc fiul înapoi să omoare zmeul ?
Să-l aduci înapoi ? Asta nu se poate. E mort.
Magia poate multe, dar asta nu.
- Dar ai spus... - ...nu că l-aş putea învia.
Atunci, regatul e pierdut.
- Sunt singur. - Vai, vai !
Aracan de tine !
Ţi-am spus că-l pot face pe fiul tău să omoare zmeul, nu-i aşa ?
Şi nu sunt eu... om de cuvânt ?
- Ai spus că e dus de-a pururi. - Adevărat.
- Dar fratele lui... - Cine ?!
Fratele lui geamăn !
Am uitat să-ţi spun că mai este unul ?
Mai uşor, altfel buretele ăla te dă în judecată.
Se adunaseră multe vase murdare.
Asta e cumva urmarea trecerii lui David pe aici ?
L-am văzut din maşină, plecând supărat.
Ne-am...
- El a... - Da, ştiu ce "aţi".
- Şi ai făcut bine. - A fost insistent.
Dar e însurat. Vin de la petrecere.
- Ce să fac ? - Lasă curăţenia şi bea ceva.
Nu ştiu prea multe despre relaţii, în afară că am avut multe eşuate...
...dar, de obicei, dacă simţi că faci ceva rău...
...atunci aşa e.
Aşa că tu trebuie să te aduni,
iar el trebuie să-şi pună viaţa în ordine.
Noroc !
Arăţi schimbat.
Ai părul mai lung.
Te tundeai scurt.
Ziceai că părul lung îţi dă mâncărimi şi e greu de întreţinut.
Probabil a crescut în spital.
Eu voiam să merg în pat.
Vii şi tu cu mine ?
Adică să ne culcăm sau...
- ...altceva ? - Cum vrei tu.
Mai bine mai stăm şi vorbim.
Asta...
...nu e bine !
Vino încoace !
- Te-am păcălit, aşa-i ? - Dragul meu !
Mamă !
- Cum a fost la piaţă ? - A fost... interesant.
Interesant ? De obicei vii boscorodind că preţurile sunt mari.
Aşa a fost şi azi.
Dar am stat de vorbă cu neguţătorul de grâne.
Grâne ? Nu ne trebuiesc grâne.
Are o fiică la vârsta măritişului. El crede că v-aţi potrivi foarte bine.
- Mamă ! - Ştiu. Mi-e ruşine c-am deschis gura.
Nu cumva are o zestre ce ne-ar scoate din sărăcie ?
- Nu mai avem altă cale. - Te rog, mamă !
Suntem săraci, dar îmi permit încă să iubesc.
Voi scoate gospodăria din impas, dar nu însurându-mă pentru averi.
Când m-oi însura, va fi din voia mea
şi ca să-mi petrec restul vieţii cu fata pe care-o iubesc.
Când ai să înveţi odată ?
Nu poţi avea tot ce-ţi doreşte inima.
Sau poate că da.
Un frate geamăn ? Şi l-ai dat lui ?
Eram săraci lipiţi.
El ne-a propus un târg.
Unul dintre voi în schimbul gospodăriei.
- De ce nu mi-ai spus niciodată ? - Ne oprea învoiala.
Tatăl tău a regretat amarnic de îndată ce omul ăsta l-a luat pe fratele tău.
A luat amărăciunea cu el în mormânt.
Iertaţi-mă că vă întrerup confesiunea, dar ne presează timpul.
Aşteaptă în casă cât vorbesc cu el.
- Ce vrei de la mine ? - Nu eu vreau, ci regele.
Are trebuinţă de un prinţ care să omoare un zmeu.
- Eu nu lupt cu zmei. - Dar fratele tău lupta.
Rangul te va scăpa de sărăcie.
Tu doar joacă-ţi rolul de prinţ.
De restul se vor ocupa cavalerii regelui.
Tu trebuie doar să-i duci lui Midas capul zmeului.
Şi ţie ce-ţi iese din asta ?
Asta e treaba mea. Tu grijeşte-te de câştigul tău.
Dacă reuşeşti, biata ta mamă...
Regele se va îngriji să nu-i lipsească nimic.
Gospodăria va scăpa de sărăcie, iar tu...
...dacă scapi viu, te vei întoarce acasă erou biruitor !
Să nu-mi spui că nu ţi-ar plăcea !
- N-am altă cale, aşa-i ? - Toţi au, drăguţule.
Tu doar alege-o pe cea bună.
Sunt un doctor bun, nu ? Alt medic nu l-ar fi trezit !
Bună ziua, dr Whale !
Am auzit că ai demisionat de la spital. Sper că nu din cauza mea.
De ce să fie din cauza dv ?
Nu te-am mai sunat după întâlnire.
Da, ştiu. Nu m-am purtat ca un domn şi îmi pare rău,
dar, dacă îţi trece supărarea, ştii unde mă găseşti.
O zi frumoasă !
Dră Blanchard, putem vorbi puţin ?
- Desigur. - Despre prietena mea, Kathryn,
dar mai ales despre David, soţul ei.
N-aveţi ce căuta împreună. Nu e al tău, ci al alteia.
- Găseşte-ţi pe altcineva. - Eu n-am făcut nimic.
Zău ? Atunci şi-a părăsit soţia din senin ?
- Ce-a făcut ?! - Deci nu ştiai.
Vei şti cât de curând, aşa că ascultă bine,
fiindcă e în interesul tău.
Stai departe de el. E într-o stare precară.
Nu ştie cine e şi ce face, iar nesăbuinţa voastră poate distruge vieţile multora.
Până nu faci ceva ireparabil,
lasă-l să-şi amintească singur cine era.
Iată-l. El e salvatorul nostru,
cel care-l va face pe zmeu una cu pământul.
Dacă izbândeşti, vei fi o legendă.
Dă-mi voie.
Ai închingat-o greşit.
- Dă-mi sabia. - Cum voi lupta fără ea ?
Nu vei lupta. Vei sta afară până ucidem noi zmeul.
Dacă nu te întorci viu, Midas nu ne va da aur.
Tu vei fi numit erou, dar nu vei fi eroul.
Vizuina zmeului e înăuntru.
Aşteaptă aici. Ne întoarcem.
- L-aţi cunoscut bine ? - Pe cine ?
Pe fratele meu, prinţul.
Da. A fost cel mai viteaz om pe care l-am văzut.
- Au nevoie de noi ! - Stăm aici !
- Porunca a fost limpede. - Mor oameni !
- Stai ! - Vino înapoi !
Unde ţi-e sabia ?
Stai aici.
Te-am păcălit, aşa-i ?
Ai grijă. Hârtia taie.
- Nu e bine să fii aici. - Trebuia să te văd.
Spune-mi că nu ţi-ai părăsit soţia din cauza mea !
Nu vreau să vă distrug căsnicia.
Nu tu porţi vina, ci eu. Nici eu nu vreau s-o fac să sufere,
dar, prefăcându-mă, i-aş face cel mai mare rău.
Ea are nevoie de cineva care s-o iubească...
...aşa cum te iubesc eu pe tine.
Mă străduiesc din toate puterile să stau departe de tine, să fac ce e bine.
- De ce e asta bine ? - Tu ai deja o viaţă.
Cu o femeie pe care n-am ales-o eu.
Bărbatul care a ales viaţa aceea, care s-a însurat cu Kathryn,
nu mai există.
Cel de aici o vrea pe alta.
Lasă-mă în pace.
- Sigur asta vrei ? - Pleacă !
Hai să ne întâlnim diseară. Măcar mai gândeşte-te.
Voi fi la podul lângă care m-ai găsit, la opt seara. Mai gândeşte-te până atunci.
Dacă nu vei veni, voi şti ce ai ales şi nu te voi mai deranja.
Dar dacă alegi asta, dacă ne alegi pe noi...
...ştii unde mă găseşti.
- Uneori, clişeele sunt pe bune. - Bine. Ce vrei ?
Ţii minte că ţi-am promis că nu vei lucra noaptea ?
Am nevoie de tine diseară. Doar de data asta.
De ce ?
Lucrez voluntar la un adăpost pentru animale, iar supraveghetorul e bolnav.
Cineva trebuie să hrănească câinii.
Ai noroc că ai cumpărat o gogoaşă "gheară de urs".
Emma, putem vorbi puţin ?
Mă duc să patrulez prin birou.
Mulţumesc.
- A lăsat-o. David a părăsit-o pe Kathryn. - Bine. Calmează-te.
A făcut-o de dragul meu. Vrea să fim împreună.
- Vrea să ne întâlnim diseară. - Păi...
Încerc din toate puterile să fiu tare, dar el se întoarce mereu.
Cum să-l opresc fără să-l dezamăgesc ? Tu ce-ai face ?
- M-aş duce la întâlnire. - Poftim ?!
A părăsit-o. E una să-ţi spună că te doreşte,
dar e cu totul altceva să te aleagă. El chiar a făcut asta.
E tot ce-ai putea cere.
Regina s-a împrietenit cu Kathryn. N-o să-i convină.
Ăsta e un motiv în plus să te duci.
- Doamne ! Chiar se întâmplă asta ? - Spune-mi tu.
Ţi-a îndeplinit porunca, ba chiar mai mult.
Fiul meu a înfruntat zmeul şi l-a răpus.
Aduceţi capul la castel.
Puneţi-l între Chimera şi Mapinguari.
- Am făcut-o ! Am reuşit ! - Da. Când pot pleca acasă ?
Nu e momentul pentru discuţia asta.
De azi încolo, căpăţâna zmeului să ne fie aducere-aminte
a cutezanţei războinicului ce l-a ucis,
cel mai brav, viteaz şi nobil prinţ pe care mi-a fost dat să-l cunosc.
Ai câştigat cinstirea mea.
O preţuim, rege Midas, tot atâta cât pe comorile tale.
Da. V-am făgăduit aur şi aur veţi primi,
dar n-am ajuns rege fiindcă m-am mulţumit cu puţin.
Am venit în faţa voastră cu gânduri mari.
N-am căutat doar un omorâtor de zmei.
L-am căutat pe cel mai viteaz războinic din împărăţie,
un erou care ar putea uni regatele noastre
şi care aş fi mândru să-mi fie rubedenie.
Aduceţi-o !
Domnilor, ea e fiica mea, Abigail.
Mai mult decât aurul, mai mult decât orice, o preţuiesc pe ea.
I-am promis c-o voi da de soţie doar unuia vrednic de ea.
Acum, l-am găsit.
El a ucis zmeul ?
E destul de bun...
Prinţe James, îţi dau mâna fiicei mele în căsătorie.
Rege Midas, darul tău îmi face mare cinste.
- Dar nu mă socotesc vrednic... - Fiul meu e sfios, ca întotdeauna.
Dacă spui altceva decât "da",
vor cădea pe capul tău nimicirea regatului şi pieirea poporului.
Dacă nu primeşti s-o iei de soţie, te omor.
O omor pe mama ta şi vă ard gospodăria până-n temelii.
Ai înţeles ?
Tăcerea ta e semn de înţelepciune.
Ascultă de ea. Ştiu că vei alege înţelept.
Domnule Nolan ?
Iartă-mă, n-am vrut să te sperii. Veneam de la muncă şi te-am văzut.
- Te-ai rătăcit ? - Da, oarecum.
- Caut Podul Vămii. - Locul unde ai fost găsit.
- Da. - Încerci să-ţi stimulezi memoria ?
Nu. Am o întâlnire.
Deci ai ales.
Da.
Nu cred că te-aş putea face să te răzgândeşti.
- Nu-mi pot schimba sentimentele. - Sigur că nu.
Ţine-o pe stradă până la prăvălia dlui Gold.
În intersecţie, fă-o la stânga.
Ai să dai de o potecă care te va duce direct la pod.
- Vă mulţumesc că m-aţi înţeles. - Noroc, David !
Sper că ai să găseşti ceea ce cauţi.
Bună seara !
E superbă !
Poftim ?
Jucăria. Nu-i aşa că e superbă ?
Frumoasă şi lucrată meşteşugit.
- Dacă vrei, o dau jos, ca s-o vezi. - Nu trebuie. E foarte frumoasă,
dar eu caut Podul Vămii. Dna primar spunea de o intersecţie, dar...
Se pare că dna Mills te-a îndrumat greşit.
Un primar ar trebui să-şi cunoască oraşul.
Aşa ar trebui.
Ieşi pe uşă şi fă la dreapta. Găseşti repede poteca. N-ai cum să n-o vezi.
Mulţumesc !
Ai văzut ceva ce-ţi place ?
De unde o ai ?
Vechitura aia ?
Stă acolo şi se prăfuieşte de... de o veşnicie.
Cred că...
...a fost a mea.
Zău ?
Eşti sigur ?
Da.
Îmi amintesc.
Mamă !
Te-ai întors ! Eşti viu !
Da !
- Am izbândit. - Eşti rănit ? Mi-am făcut mii de griji !
- Sunt teafăr. - Ce frumos eşti !
Arăţi ca...
...un prinţ !
Intră. O să fac ceva de mâncare.
Să vezi cum arată casa şi pământul ! Regele se va îngriji de noi.
A început deja...
Ce-i ?
Ce s-a întâmplat ?
Midas vrea să unească regatele însurându-mă cu fiica lui.
- Poftim ?! - Zestrea neguţătorului tău e nimic.
Nu !
Bine ai făcut că l-ai refuzat pe neguţător. Trebuie să refuzi şi acum.
Cât ai fost dus, am înţeles că nu trebuia să te împing la nimic.
Libertatea de a alege e mai importantă decât orice.
- Voi lăsa gospodăria. - Nu.
- Ei nu te pot sili la nimic ! - Ba da, pot.
Iar Midas nu trebuie să afle de şiretlicul nostru, aşa că...
- Nu ne mai putem vedea niciodată. - Da.
- Atunci nu te lăsa. Fugi. - Nu pot. Te vor omorî.
Oricum te-aş pierde. Măcar aşa ştiu că vei fi fericit.
M-am înţeles cu Midas.
N-am venit să-ţi cer sfatul.
Am venit să-mi iau rămas-bun.
Era prea important.
Nu puteam condamna tot regatul la suferinţă.
Nu puteam să-i las să-ţi facă rău.
Ai avut dreptate cu ceva.
Nu le pot avea pe toate.
Băiatul meu ! Scumpul meu băiat !
- Dă-i asta viitoarei tale soaţe. - Nu. N-o iubesc.
Nici măcar n-o cunosc. Nu pot lua inelul.
Acum n-o cunoşti, dar cu timpul vei ajunge s-o iubeşti.
Dragostea adevărată însoţeşte mereu acest inel, fiule.
Eu am avut-o alături de tatăl tău şi cu tine, ca mamă.
- Acum o vei avea tu. Ia-l. - Nu !
Ia-l ! Aşa voi şti, chiar dacă nu te voi mai vedea niciodată...
Voi şti că vei găsi dragostea. Voi şti că vei fi fericit.
Ai venit !
Pari surprins.
Ba chiar puţin dezamăgit.
Îmi amintesc !
Despre Kathryn ?
Totul.
Şi o iubeşti ?
Nu ştiu.
Dar ştiu că am iubit-o, îmi amintesc ce simţeam,
şi cred că sunt dator faţă de acea dragoste.
- Iar tot ce mi-ai spus mine... - E adevărat.
Simt pentru tine ceva intens, ce nu prea înţeleg.
- Te întorci la ea. - Aşa e cinstit să fac.
Cinstit era să nu-mi dai speranţe.
Ştiu.
Deci ai ales.
- Iartă-mă... - Nu-i nimic.
Probabil n-a fost să fie.
- Aşa faci tu voluntariat ? - A intervenit ceva.
- Regina m-a chemat să... - Să te culci cu ea ?
Nu !
Atunci...
De ce ai ieşit pe fereastră ?
Pentru că...
Ea n-a vrut să afle Henry.
- Aţi făcut-o cu Henry în casă ? - Henry doarme. Nu ştie nimic.
Aş vrea să fiu în locul lui.
Dezgustător !
Chiar lucrez la un adăpost pentru animale.
Continuă tu patrularea. Eu nu mai lucrez de noapte.
Aveai dreptate. Nu suportam moara din faţa casei.
Deci îţi aminteşti.
- Cât îţi aminteşti ? - Suficient.
Ştiu că nu ne înţelegeam când am plecat de acasă.
Credeai că te părăsesc, dar nu era aşa.
Voiam doar să mă limpezesc. Aveam...
...nevoie de timp.
Apoi am păţit accidentul şi...
...am avut mai mult timp decât mă aşteptam.
Îmi pare rău.
Şi mie îmi pare rău.
Ştiu că avem de muncit la relaţia noastră. Să vedem ce se va întâmpla.
Mi-ar plăcea.
Fie acesta începutul unei noi epoci şi al unui nou regat unit şi puternic.
Al unei epoci de prosperitate.
Abigail, James, cât eu pun la cale cu regele George treburile noii împărăţii,
duceţi-vă înainte la noua voastră casă, la castelul meu.
Ajungem şi noi repede şi va începe o sărbătoare cum nici n-aţi visat.
Mulţumesc, tată.
Tu ştii ce e mai bine.
Mă bucur că ai ales bine, fiule.
Îţi mulţumesc... tată.
Haidem. M-am plictisit să aştept.
Atunci, să pornim la drum.
Am ales calea cu peisaje frumoase.
Zâmbeşte, fiule ! Eşti pe drumul către dragostea adevărată.
Ţi-am zis că am fi ajuns mai repede pe drumul trolilor.
Mă asculţi ?
Opriţi !
S-a răsturnat ceva pe drum.
Ai avut o zi grea ?
N-am chef de vorbă.
E mai uşor să-i spui necazurile unuia de părerea căruia nu-ţi pasă.
Te-ai băgat vreodată în ceva deşi ştiai perfect cum se va termina ?
Dar te-ai băgat oricum ?
Iar când se întâmplă ceea ce te temeai,
îţi reproşezi că trebuia să fi fost mai înţeleaptă.
Dar asta eşti tu şi te pedepseşti singură.
Nu.
Cum reuşeşti ?
Nu fac niciodată ceea ce ar fi normal. Aşa, viaţa e mai interesantă.
Îţi cumpăr ceva de băut ?
Două rânduri.