– Sunteți Tanya Skeegel? – Skagle...
Mda, îl caut pe un anume Charles St. John.
Adică... Charlie
Ray, am o grămadă de prietene noi.
De fapt, una dintre ele e aici chiar acum.
Cât mă bucur să o văd!
– Trebuie să contramandezi. – Nu pot contramanda cursul, Ray.
Sunt unul dintre consilierii privați de aici
și mi-ar plăcea tare mult să lucrez cu tine la un moment-dat.
Jessica s-a înscris pentru partea practică.
– Când e? – Seara asta.
Hei, Ray!
Ray!
Hung S03E09 „O maimuță zisă și simian” sau „Frances nu-i un fan”
Traducerea: mko_ro www.subs.ro Sincronizarea: Mikhel @ subtitulos.es
Așa... futu-te-aș...
Trebuie să vorbesc cu unchiu' Ray.
Stați, copii, stați! Nu alergați, da?
– Haida! – Stați... bun, stați puțin.
Nu alergați! Puteți sta pe doc, da?
Nu...
Au! Hei!
– Ce dracu'? – Îți place?
– Stâmpără-te. Ce-ai pățit? – Îți place când le iei?
Ce dracu' faci? Termină!
Ce-ai pățit? Încetează!
Nu poți să lovești oamenii la întâmplare!
A trebuit să-l duc la Urgențe. Ce-i în capu' tău?
Nu trebuia să-și facă de cap cu nevastă-mea.
Nu mai e nevasta ta!
Curvă mare și proastă!
Și acu' ne-ai futut!
Ne-ai... Ne-ai futut de tot.
Ce tot spui?
– Știa prea bine. – Ai stricat marfa.
Clientele se plâng.
Contramandează una după alta.
Știa cine e. Ăia cine dracu' îs?
– Îs ai lu' Charlie. – Unde-i Charlie?
Uite, nu... nu-ți bate capu' cu Charlie, da?
Bate-ți capu' cu tine.
– Bun, bagă-mă pe mine. – Să te bag pe tine?
Nu pot să te bag. Nu-s clientele tale!
– E cu 20 de ani mai tânăr ca tine. – Am uitat eu
mai multe despre futut decât va învăța tipu' ăla vreodată.
Clar? Bagă-mă!
Hei, copii! Copii! Puneți... nu!
Puneți pietrele jos și așezați-vă pe doc!
Număr până la trei! Unu, doi...
Hm... ce-i asta?
O invitație la nuntă.
Ce... Frances și Mike
– ...se căsătoresc? – Așa se pare, Tanya.
De-aia au trimis invitațiile.
Eu de ce n-am primit una?
Tu nu-i știi așa de bine ca mine.
Păi, nu...
Ce tot vorbești?
Mie-mi datorează fericirea lor.
Da, bine, eu n-aș merge așa de departe, Tanya.
Dar eu sunt cea care nu accepta un refuz...
I-am... I-am spus lui Frances, „deschide-ți inima”.
– Da, dar tot tu... – Asta...
Tu ai furat o grămadă de bani de la ei.
N-am furat nimic!
Cum îndrăznești? Știi că am restituit și ultimul bănuț.
– Despre ce vorbești? – Tanya,
ești un pește, da?
Peștii nu-s invitați pe la nunți.
Împacă-te cu asta.
O, da.
Știi bine... Scrie „și-un invitat”.
Adică, aș putea fi eu „invitatul” tău.
Ce? Hai lasă-mă.
Mă cam gândeam s-o iau pe Jessica.
Doamne, Ray, ce-i în capu' tău?
Ce? Tu n-ai fi de folos.
Încerc să pun ceva pe roate.
Ray... Doamne! Nu mai ești la liceu!
– N-o să accepte. – De unde știi?
Ha?
Da, bine – știi ce? Foarte bine. Fă-o!
Așa. Ia-o pe Jessica,-n puii mei,
fiindcă mie nici nu-mi pasă. Oricum detest nunțile.
Îs porcării misogine de când lumea.
– Bun. – Ă... copii? Hai, plecăm!
Tanya era pornită, dar aveam o afacere de condus.
Era vremea să-mi bag steagul în nisip.
Paguba unuia – 600 de parai ai altuia.
O... bună!
– Bună. – Păi ce s-a întâmplat cu Jake?
Jake a trecut la rezerve pentru o vreme.
O! Deci tu ești celălalt tip?
Nu. Eu sunt primul tip.
Deci avem o oră, da?
Nicio grabă.
Cu Jake trebuia mereu să mă grăbesc.
Păi... io nu-s Jake.
Îmi place s-o iau cu-ncetișorul.
Mereu îmi ziceam că tu ești tare chipeș, încă de când v-a prezentat Tanya.
Doar că... Nu știu,
îmi ziceam că Jake era atât de drăguț.
Țâncii-s „drăguți”.
Cățelușii-s „drăguți”.
Io nu-s „drăguț”.
Richard, Richard, a fost tare grozav.
Ei bine... sper că n-am dezamăgit,
știi tu, în comparație cu Jake.
Cine?
Jason.
Trebuia să-l fi pocnit în nas încă din ziua în care ne-am cunoscut.
Charlie?
Charlie, unde ești? Unde-i Missy?
Când te-ntorci?
Charlie, știi, copiii tăi îs la mine.
Ă...
Gata, copii, copii! Gata, hai să ne potolim, da?
Hai să ne potolim. E vremea de potolit, da?
Ne potolim. E vremea potolirii! Bun.
O, Isuse Hristoase, ajută-mă. Unde mă-sa-i?
Nu, sar mai sus ca tine!
Bun, vremea poveștilor.
O să citim povești. E vremea poveștilor.
Bun, copii, o să... număr până la 3! 1, 2, 3!
– Doamne, mulțamu-ți! – Cu plăcere.
Bun, ă... să vedem.
„Iepurașul de velur”.
Așa, „a fost odată un iepuraș de velur,
și la început era splendid, într-adevăr.
Era rotofei și dolofan, așa cum stă bine iepurașilor;
blănița lui era pătată cu alb și cafeniu,
iar urechile lui erau cutate cu satin rozaliu.
În dimineața de Crăciun, cum ședea el împănat
în șosetuțele băiețelului,
cu o crenguță de laur între lăbuțe,
– ...arăta fermecător”. – Am văzut un iepuraș odată.
Mda, și eu. Îmi plac iepurașii.
„Mai erau și alte lucruri în șosetuțe,
nuci și portocale și o mașinuță de jucărie și migdale-n ciocolată...”
– Așa, Damester... – Stentor!
Strigi degeaba. Nu-s surd.
„Stentor” înseamnă extrem de tare, sau trâmbițător.
– Damon, ești gata? – Hei! Hei, Jess.
Hai-năuntru. Am făcut cafă.
– Nu, tre' să plecăm. – Am prăjitură cu cafă.
– Bravo ție. – Bine.
Ă... Damester, am timp pentru încă una.
Haida. Să vedem „simian”.
Hai, Damester, „simian”.
– Simian! – Toată chestia asta-i de oligofreni.
Testul ăsta a fost inventat de naziști!
Bun! Bun, ă... ă... Să faci bine!
„Ești bun pe cât de bun ești”, asta-i tot ce poți face.
Bun. Bine. Așa.
Îs copii buni, Jess.
Poate nu-s cei mai deștepți din lume, dar ne-au ieșit binișor.
Ce-i...? Glumesc!
Hei, a fost o glumă. Haida...
Îs amuzant, mai ții minte? Te fac să râzi.
– De când „mă faci să râd”? – O, haida...
Uite. Îs o maimuță, zisă și „simian”.
Unde mergi?
Credeam că-i vom lăsa împreună.
Ți-ai băgat nasul în viața mea personală,
ai apărut unde n-ai fost invitat
și l-ai atacat pe tipul cu care eram.
O, da... păi,
– ...îți plăcea cândva să fac asta. – Nu.
– Sean o'Brien. Da? – Glumești, desigur.
Haida! L-am doborât pe Sean o'Brien.
– Asta a fost acum 20 de ani. – Și ți-a plăcut la nebunie!
Vrei să mergi cu mine la o nuntă?
– Ce? – E nunta lui Mike.
Se... ă... însoară.
– Ce zici? – De unde-l știai?
– Pe cine? – Pe tipul cu care eram.
Ți-a spus „Ray”.
O, da... Eu... ă...
– Nu țin minte. – O, da?
A spus, „Hei, Ray!”, iar tu l-ai pocnit.
Habar n-am. Probabil l-am mai văzut pe vreundeva și... ă...
Amicu' unui amic. Ce-i cu întrebările astea așa, deodată?
Nu, mulțumesc. Nu vreau să merg la nuntă.
– Salut. – Salut.
– L-ai... l-ai găsit? – Pe cine?
– Pe Charlie. – Nu.
Unde-s?
Păi, chestia-i că... Acum dorm.
– Îi poți trezi? – Ce?
Trezește-i!
Ascută, nu mă deranjează dacă-i mai lași puțin aici, da?
Cam vreo oră. Sau chiar mai mult dacă vrei, fiindcă...
Chestia e că nu mă deranjează.
– Hai, băieți! – Stai, stai, stai!
A venit mami, hai. Să mergem. Hai, hai!
Hai, sus! Să mergem. Pune-ți pantofii imediat.
Pantofii – acum. Hai, băiețică!
Hai. Ia-ți pantofii și să mergem. Treceți în mașină.
Mulțam!
Stai!
Missy, stai! Miss...
Vreau să le dau asta!
E o carte.
Stai, Missy! Missy, voiam să le dau asta.
E... e o carte!
Charlie?
Ce faci?
Îmi pare rău.
– Dar mulțam pentru tot, da? – Stai, ce-nseamnă asta?
Oprește!
Ce-nseamnă asta? Stai, mi-am riscat afacerea pentru tine!
Am făcut mult mai mult de-atât, muistu' dracu'!
Oprește!
– Unde pleci? – Hei, ai ceva de spus,
spune-o, dar copiii mei îs în mașină
și io nu-s „muistu' dracu'” în fața copiilor mei.
– M-ai folosit! M-ai folosit! – Hei, hei.
Nu te-am folosit.
Ba m-ai folosit. Altfel ce-a fost?
Hei, io-s pește. Tu ești pește.
– Am stat împreună și ne-a plăcut. – Asta-i...
– Și acum s-a terminat. – Nu...
Astea-s numai căcaturi.
– Nu mă aburi. – Te aburesc?
Da, nu mă du cu vorba. Nu mă du cu vorba.
Ce, aveai de gând s-o ștergi de-aici
și să mă lași baltă!
M-am futut cu tine, Charlie. M-am futut cu tine la greu.
Și ți-a plăcut.
Ți-a plăcut imens!
Normal că mi-a plăcut.
Îmi placi tu.
Dar, uite, tre' să mă dau la fund pentru o vreme, s-o tai din oraș.
Am să-ți dau banii-napoi
și am să-i dau și târfei tale cutia de pantofi înapoi.
Tu ai luat banii lui Ray?
Știi, facem și noi ce putem, Tanya.
După care, murim.
Asta-i tot ce putem face.
Haida...
Ești o femeie de treabă.
O să-ți duc dorul.
Nu te cred.
2967... 2967 IXK. 2...
Când ne-am întâlnit, eram puțin cam aspră, probabil,
fiindcă viața n-a dat așa cum mă așteptam.
Cel alături de care trebuia să îmbătrânesc nu mai era acolo.
Și iată-te – o nouă șansă,
un miracol.
Mă uit la tine peste masă
și te văd zâmbind...
Ce cauți aici?
Eu sunt motivul pentru care ei sunt împreună.
Bine, fie – „noi” suntem, dar...
– N-ai fost invitată. – Mda, exact.
Cât de corect e asta?
...că mă iubești fără discuții sau șovăială...
Știi că asta nu-i a bună, Tanya.
E... ei sunt tare sensibili în privința felului în care s-au întâlnit.
Da, exact. Știi bine cum s-au întâlnit.
– De ce sunt eu țapul ispășitor? – Bine, șt!
– Tu „șt”! – Încerc s-ascult jurămintele.
– Și eu încerc. „Șt” tu! – Gura!
– Șt! – Eu...
Eu doar voiam să le aud jurămintele.
Taci, te rog.
A plecat Charlie, Ray. Nu se mai întoarce.
Te voi ține, te voi sprijini, te voi iubi,
și la vreme de boală, și de sănătate, la bine și la greu,
mai avuți, mai lipsiți, până ce moartea ne va despărți.
Felicitări!
– Felicitări! – A fost minunat.
A fost atât de minunat.
A fost măreț.
Succes, oameni buni.
O, doamne.
– Vei fi bine? – Da, sunt în regulă.
Și, pe moment, n-am nevoie de ajutorul tău.
Bun. Așa. E-n regulă.
E bine.
Bine, bine.
Dacă așa arăți pe la nuntă, n-aș vrea să te văd la divorț.
Da?
Așa-vezi... Te-ai descurcat bine.
Uită-te la toți oamenii ăștia fericiți.
Te-ai descurcat bine.
– Bun, mă-ntorc imediat. – Bun.
Salut!
– Hei! – Salut.
Credeam că nu vii.
– M-am răzgândit. – Mă bucur.
– Arăți trăsnet. – Salut! Salut.
– Salut. – Scuze. Am întrerupt...?
Ă... Jess, ea e...
– Tanya. – O, haida!
Ne cunoaștem, Ray, de la centrul de sănătate.
– Mda, ne-am mai întâlnit, Ray. Salut. – Da, firește.
– Te pot răpi pentru o clipă? – Ă... sigur.
– Mike, felicitări. – O, Jessica.
– Felicitări. – O, mulțumesc.
O, ce bine că te văd. Arăți grozav.
– Arată grozav, Ray. – Nu-i așa?
– Bună. – Hei!
A fost o ceremonie frumoasă. Mă simt atât de mândră.
Am să-l răpesc numai pentru câteva clipe.
Hm... Îl aduc-napoi imediat.
Felicitări.
– Ce dracu' face Tanya aci? – Habar n-am.
Frances nu-i un fan, Ray. Nu-i fan defel.
O, stai! Ă... Frances!
Hei!
Jess! Jess!
– Stridii! – Îh...
Hai, o să-ncerci una.
– Nu. – Haida, îs afrodiziace.
Ray, Ray, Ray. Trebuie să plec, Ray.
Ray, trebuie să plec. Mi se cere să plec.
– Cine-ți cere? – Tipu' ăsta.
Domnișoară! De fapt, doamnă, ieșirea e pe aici.
Ă... da. Știu.
Ți-am spus că plec.
– Care-i problema? – Păi, ă...
Frances m-a informat că doamna asta nu-i invitată.
– Stai, stai – e cu mine. – Ce vreți să spuneți?
– Nu, e-n regulă. – Ray, nu.
– Nu, haida... – Sunt cavalerul de onoare.
Iar, ă... ea e cu mine.
Această doamnă încântătoare e perechea mea,
iar această doamnă e invitata mea.
Înțeleg.
Scuzați-mă.
Scuză-mă. Uite, ia o stridie.
Îs afrodiziace.
Ray! Ray Drecker!
– Vine! – Ray!
– Hei, iacătă-l. – Salut. Bună.
Doamne, numa' ce-am aterizat dintre stridii
și, culmea, mi-au obosit brațele.
Probabil trebuie să vă spun
ce tip grozav e Mike.
– Chiar e. – Pare tare chipeș seara asta.
– Cât a ținut? – Ce?
Vânzarea fostului meu soț.
Nu... nu știu ce vrei să spui.
Ești un pește, Tanya.
Conduc un centru de sănătate.
Ești un pește, iar Ray lucrează pentru tine.
Păi, da...
M-am prins de faza cu peștele, după o vreme,
dar Ray...
Asta chiar că da, surpriză.
– Jessica... – E-n regulă. Nu mă supăr.
Sunt sigur că nu și-ar fi imaginat, cu un an în urmă
că... ă... se va afla aici...
Nu mai e soțul meu.
N-a mai fost soțul meu de foarte multă vreme.
Și, sunt sigur că acum un an,
dacă-i spuneam lui Frances, „ai să te măriți
cu un prof de științe ale naturii...
...care adună cartonașe cu sportivi...”
Nu știai asta, nu-i așa?
...probabil că nici ea nu m-ar fi crezut.
Mike și Frances nu circulau
tocmai în aceleași cercuri, dar, într-o zi
s-au întâlnit, hm...
într-un parc.
Într-un parc public.
Dar nu prea contează unde și cum.
Ceea ce contează e că...
E că s-au găsit.
Au găsit fericire. S-au întâlnit într-o bună zi
și s-au lipit imediat.
Iar azi sunt tot împreună.
Pentru... a spune și a face lucrurile care trebuie.
Și pentru a asculta la cele ce sunt spuse,
chiar atunci când nimic nu se spune.
Pentru a fi destul de viteaz pentru a fi cel care ești.
Pentru a fi cinstit, a spune adevărul.
Pentru Mike și Frances.
Bine-zis!
Felicitări.
– Toastul ăla... – Felicitări, colega.
Ray, oprește-te! Ray, oprește-te din mers!
– Nu acum! – Doamne, știe!
– Tre' să-i spun. – Știe. Știe deja.
Tocmai mi-a spus. Nu-i proastă. Și-a dat seama.
Știe?
Ray, îmi pare rău. Da?
Îmi pare rău. Nu știu ce s-a-ntâmplat între voi,
sau cum erați voi înainte, sau de ce te-a lăsat pentru Ronnie.
Pentru un tip ca Ronnie! Nu știu.
Dar a făcut-o, Ray. Te-a lăsat.
Și-și-și... Și tu i-ai dat drumul.
Și poate că gândeai c-ai fi vrut să-i oferi un orgasm, sau...
Sau s-o câștigi înapoi sau mai știu eu ce, dar nu-i bine, Ray, pentru nicicare.
Ești un om bun, Ray.
Ești mai bun decât crezi.
Precis mă urăște,-n pula mea.
Nu, Ray.
Mda, probabil mă urăște,-n pula mea.
Nu, nu te urăște. Nimeni nu te urăște.
Ce să mai spun acum?
Nu trebuie să spui nimic.
Doar du-te la ea.
O să... Va fi bine.
– Jess, ascultă... – Șt...
E tare bun.
– Păi, e-ndrăgostit. – Tu n-ai cântat la nunta noastră.
Aș putea să-ți cânt acum.
Nu știu cuvintele.
„...lucrurile de modă veche...”
Am avut și anii noștri buni.
Mda.
Foarte buni.
Mda.
Ești bun în meseria ta?
Mda.
– Vreau să dansez. – Voiam să-ți spun.
Hai să... dansăm numai.
– Jess, îmi pare rău. – Doar dansează cu mine.
Urmărește în continuare secvențe din episodul următor
Traducerea: mko_ro www.subs.ro Sincronizarea: Mikhel @ subtitulos.es
Mai știi când spuneai...
„Un pește sare mereu pentru-alt pește”?
Eu n-am spus asta.
Tu ai spus-o.
N-ai s-apuci să repari tu problema!
Urc, Skagle.
Termină cu prostiile gen Rampunzel.
Cum să te fac să mă primești iar?
Ai încercat prin a-ți cere scuze?
Lume, ei sunt Tanya și Ray.
Cel mai tare pește din tot Detroitul.
Ghici care-i târfa.