Zoe, mănâncă!
- Vei întârzia la serviciu! - Nu-mi găsesc pantofii.
- Unde i-ai văzut ultima oară? - În picioarele mele, Maddy!
- Tată! - Da.
- Mi-ai văzut pantofii? - Glumeşti?
Zoe, unde ţi-e haina?
Trebuie să ajungem în cinci minute!
- Unde mergem, tati? - Ţi-am zis, e o surpriză.
- Mami! - Nu te uita la mine, nu mi-a zis.
Pentru că nimeni din familia asta nu poate ţine un secret.
- Hai, ia-ţi haina! - Mă duc la o operaţie.
- Mă întorc la cină. - Bine, pa!
- Ne mai vedem, pa! - Ţi-am găsit pantofii.
De ce îmi sari în ajutor? De ce te-ai aranjat aşa?
- De ce miroşi aşa de frumos? - Du-te!
- Ce ai de gând să faci azi? - Doar teme.
- E sâmbătă. - Da, am mult de recuperat.
Tăticule, să mergem! Pa!
- Pa! - La revedere!
- Cum a mers? - N-a suspectat nimic.
- Mergem? - Da.
Mă tem că obiectul misterios al Mirei va rămâne un mister.
Tot ce-ţi pot spune sigur e că e făcut să se deschidă.
Nu pare să aibă îmbinări, butoane sau pârghii de vreun fel...
Uită-te la asta!
Ce e asta? Lămureşte-mă!
E un sistem care reacţionează la un anumit ADN.
Obiectul e făcut să fie deschis de o singură persoană.
- Mira. - Cel mai probabil.
Pune-l bine!
Bună! Ce a păţit?
A băut nişte bere nefiltrată din taroca
şi nu i-a picat prea bine.
Parcă ai zis că te vei menaja, seara trecută.
Da, dar l-a băut săptămâna trecută.
- Nu ţi-a trecut mahmureala? - Te rog, nu mai ţipa!
Însănătoşire grabnică!
Dacă te simţi în stare, vino diseară să bem ceva la Boylan.
Spune-mi cum de am ajuns prieteni cu Diavolul!
Haide!
Bere nefiltrată din taroca?
şi cât de prostesc e ce ai făcut tu?
- Da, doamnă. - Bine.
Hai să te scanăm! Întinde-te! Stai întins şi nu mişca.
- Asta ţi-ar explica simptomele. - Ce-i asta?
- Ce să fie? - E un taroca?
- Ce-i un taroca? - Are nouă metri!
- Nouă ce? - Pregătiţi-l de chirurgie sonică!
Să-mi zică şi mie cineva ce se petrece aici!
În tine creşte un parazit.
Salută-l pe noul tău prieten!
Mergem într-un loc foarte special.
În lumea pe care am părăsit-o sau în asta nu există aşa ceva.
Eşti pregătită?
- Da. - Şi eu. Să mergem!
Ia-o înainte!
- Unde suntem? - Oriunde îţi doreşti tu.
Unii îi spun locului ăstuia Ochiul, pentru că aici poţi privi istoria.
Totul e stocat în miezul de memorie lichidă.
E ca o bibliotecă mare, conţinând toate cunoştinţele din lume.
Ia loc, să-ţi arăt! Vino încoace!
Începi!
- Alege un loc. - Locul naşterii mele?
- Locul unde te-ai născut? Sigur? - Da.
Bine.
2143, Illinois, vedere aeriană. Intră!
Cook County, sectorul nordic. Apropie! Opreşte-te!
Vezi? E casa unde te-ai născut.
De ce acolo?
Acolo a trebuit să mergem pentru că nu te puteam avea,
dar te doream aşa de mult că nu ne păsa de reguli,
aşa că ne-am dus la un doctor, cunoscut al mămicii,
care locuia departe de oraş.
Şi aici vezi acea cameră?
Lângă fereastră era un balansoar.
Uneori te trezeai noaptea.
Te strângeam în braţe şi te legănăm,
iar tu te uitai la ploaie şi... adormeai la loc.
Acum unde mai mergem?
- Într-un montagne russe. - Un montagne russe?
- De unde ştii despre ele? - Am citit undeva.
- Par amuzante. - Bine. Montaigne russe.
Acela.
Iniţiază programul!
- Acum pot să mă uit? - Da.
- Flori-de-zi! - Presimţeam că vei şti ce sunt.
Flora diem.
Viaţa lor durează 24 de ore.
Mulţumesc!
Sunt frumoase.
- Vrei să mănânci? - Da.
- Ce-i aşa de amuzant? - Voiai să ajungi contabil pe Lună?
La şase ani, părea o opţiune bună. Să mă fi văzut!
Purtam purificatorul de aer al bunicului meu.
Unul din-ăla gigantic?
Uriaş! Aveam un calculator,
mă ascundeam sub masa din sufragerie şi mă prefăceam că sunt pe Lună.
- Făceai adunări? - Când o spui aşa...
- Nu, n-am vrut să... - A fost o poveste prostească.
- Nu, mi-a plăcut. Nu-i nimic. - Ba nu. Sunt o idioată.
- Nicio grijă! - Eşti perfectă.
Poftim? Ce ai zis?
Am spus că eşti perfectă.
Dar ce ştiu eu? Sunt doar un contabil pe Lună.
- Ce-i asta? - Ce?
Acolo.
E un meteorit. Arde, dar se apropie rapid.
Pierdem energie!
Trecem pe iluminarea chimică.
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu sigur.
Blestemăţia a emis un soi de undă electromagnetică.
Un val sonic. Val sonic!
Toată lumea la pământ! La pământ!
La pământ, toţi! Capetele la cutie!
Adăpostiţi-vă!
Jos! Wash, treci înăuntru!
La pământ!
Traducerea şi adaptarea: Veveriţa_bc & Felixuca
www.titrări.ro & www.niftyteam.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Nu-i aşa de catastrofal dacă un meteorit loveşte planeta,
dacă nu cumva stai chiar sub el.
Forţa impactului e absorbită, se creează o gaură adâncă,
dar ar fi nasol ca meteoritul să explodeze în atmosferă.
Am mai simţit efectele unei unde electromagnetice.
- Nu-i aşa, Wash? - În Somalia, în '37.
Ruso-chinezii au declanşat una care a ars tot pe o rază de 50 km:
Reţele electrice, comunicaţii, sisteme de supraveghere.
Transportoarele şi puştile cu şoc sunt inutilizabile.
- Şi minele de perimetru? - Nu. Sunt inactive şi ele.
Acum ce facem?
Luăm circuitele de rezervă şi începem să înlocuim ce s-a ars?
Aş vrea eu să fi fost aşa de simplu, Reilly...
Nu contează dacă un circuit e alimentat cu electricitate sau nu
când e lovit de un EMP.
Oricum se arde. Şi cele de rezervă sunt distruse.
Putem doar să folosim iluminarea chimică.
Lămpi chimice şi lumânări. Înapoi la origini, nu?
Ascuţiţi-vă cuţitele! Şi fiţi cu ochii în patru.
Vreau cercetaşi în plus în fiecare turn.
Cum securitatea de perimetru e inactivă,
nimic nu mai ţine fiarele la distanţă.
- Ocupă-te de asta! - Da, domnule.
Alt om cu un picior rupt.
Infirmeria e plină, dar nu-i niciun caz critic.
- Când vom avea din nou curent? - Nu se ştie.
Funcţionează doar iluminarea chimică.
- Caută nişte gheaţă! - Doctore!
N-avem de ales. Te vom deschide
şi vom extrage parazitul prin metodele tradiţionale.
- Adică îl vei tăia? - Da.
- Pot vota să n-o facem aşa? - Te voi anestezia local.
Adu-mi o pungă cu sânge grupa B pozitiv!
Şi-mi trebuie un bisturiu.
Te simţi bine? Arăţi mai rău decât mine.
Nu-mi place văd cum mi se îmbolnăvesc cunoscuţii.
Nu-ţi face griji cu mine. O să mă fac bine.
Du-te la Boylan, bea ceva cu Josh.
Nu. Doamne! O să rămân aici, cu tine.
Merge şi aşa.
- Ce se întâmplă, tati? - Nu ştiu sigur.
Vom anunţa pe cineva apoi vom lua prânzul, bine?
Se pare că încuietorile nu mai funcţionează.
Mentenanţă Alfa, sunt Jim Shannon.
Chemăm o echipă de depanare la Ochi!
Mentenanţă, răspunde!
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Staţia mea are baterii. Ar trebui să funcţioneze.
Ceva a ars circuitele.
Probabil acelaşi lucru care a întrerupt tot în încăpere.
Deci suntem blocaţi aici?
Nu pricep. Bateria e încărcată, dar nu alimentează motorul.
Metale feroase.
Dacă meteoritul conţinea o concentraţie destul de mare,
explozia lui ar fi declanşat pulsul electromagnetic.
În primul rând, de unde ştii tu aşa ceva?
În al doilea rând, dacă e aşa, înseamnă... că nu avem staţie.
Ce facem? Aşteptăm să vină cineva după noi?
Nimeni nu ştie că suntem aici.
Trebuia să fi spus cuiva unde ne ducem!
- Tata mă va căuta. - Da.
Probabil mă va ucide
şi te va pedepsi până în Era Glaciară.
Suntem la şase km de bază. Ne putem întoarce până pe seară.
- Să mergem! - Şi arma?
- Nici ea nu funcţionează? - Are percutor electronic.
Vom scăpa cu bine, dar trebuie să ne grăbim.
Să o apucăm într-acolo!
Vestea bună e că avem un plan pentru astfel de urgenţe.
Ăsta e aparatul care produce cipuri.
Poate face orice tip de cip care trebuie înlocuit.
Şi care-i vestea proastă?
Ăsta-i cipul care activează aparatul.
E ars, ca toate celelalte.
N-am ce-i face, dar dacă găseşti pe cineva care-l poate repara,
pot să produc o grămadă de cipuri noi.
Comandante, amândoi ştim cine poate face asta.
Nici nu mă gândesc, Wash!
Se ocupa de muniţie şi se pricepea la ce făcea!
Şi are o groază de echipament.
Dacă pot să-l repar?
Normal. E ca repararea unui ceas vechi.
Din păcate, e o artă pierdută.
Momente ca acesta îţi amintesc valoarea lucrurilor simple din viaţă.
Acum sunt singurul om din colonie care ştie cât e ceasul!
Când crezi că va fi gata? Îmi trebuie imediat.
Am zis că pot să-l repar, nu că o voi şi face.
Mie ce-mi iese?
E-n joc soarta coloniei, ticălosule...
Nu prea ştii să negociezi, Taylor.
Nu poţi să-mi trânteşti sarcina, pur şi simplu.
- Ştiu că pot să-ţi cer orice. - Ce vrei, Boylan?
- O statuie în centrul pieţei? - Ar fi o idee. Eu, călare pe Pegas.
Cu o sticlă de whisky într-o mână, cu un fulger în cealaltă,
cu un coif de viking...
Sau te pot lăsa să dormi liniştit, fără mâini sau picioare rupte.
- Merge şi aşa. - Îmi trebuie urgent!
- Tăticule? - Da.
Ştii chestia aia electro... de care mi-ai zis tu?
- Le face rău oamenilor? - Nu, scumpo.
Doar computerelor, vehiculelor, staţiilor radio...
- Ţi-ar face rău dacă ai fi robot? - Robot? Probabil.
Dacă ai fi într-un camion? Ar face accident?
Da, dar nu suntem în camion şi nici roboţi nu suntem.
Suntem în siguranţă.
- Dar mami, Maddy şi Josh? - Sigur sunt teferi.
Cum vom ieşi de aici, mergem la ei, să fim siguri.
Ajută-mă, Z! Ţine-l şi ridică!
Ce fată cuminte!
- Ce facem? - Cred că-i un chepeng de acces.
Dacă ne strecurăm pe aici,
poate deschidem uşa de pe cealaltă parte.
L-am găsit! Clamă!
- Aşteaptă! Cred că am simţit. - Relaxează-te! Ţi se pare.
Crede-mă, am simţit ceva!
Eşti anesteziat local, Hunter, nu se poate.
Doctore, nu poţi să mă adormi?
În mod normal, aş face-o, dar patul tău e nefuncţional
şi nu-ţi voi mai putea monitoriza semnele vitale.
- L-am apucat de coadă. - E de rău?
Nu. E... mititel.
Doamne, nu-l scoate nimeni din mine?
Hunter, nu mişca! L-am apucat de coadă!
Deci capul, gura şi dinţii lui sunt încă în tine.
Dacă mă grăbesc prea tare, va începe să te muşte.
Aşa că stai cuminte. Respiră cu calm.
O să te faci bine. Mai sunt doar 8 metri.
Am primit veşti de la iscoadă.
Meteoritul a lansat un puls electromagnetic.
Colonia a rămas fără electricitate. Le-a picat şi gardul de protecţie.
Pregătiţi-vă! Mergem peste ei.
Taylor o să-şi pună în alertă toţi soldaţii disponibili.
Tot suntem în inferioritate numerică.
Am o idee care ne-ar putea ajuta să echilibrăm balanţa.
Boylan va avea nevoie de cel puţin alte câteva ore.
Hai să ne asigurăm că primul circuit
terminat de fabricant ajunge direct la infirmerie.
Avem oameni bolnavi acolo. Trebuie s-o punem în funcţiune.
Înţeles.
Scutul de protecţie e picat,
nu avem arme, ne mai protejează doar gardul.
Există creaturi acolo care l-ar putea rupe ca pe o crenguţă.
Avem nevoie de o nouă linie de apărare.
Tot suntem la 4 km depărtare.
Nu cred că o să ajungem înainte de lăsarea întunericului.
Cred că ai dreptate.
Ce faci?
- Ai ţoale noi pe tine? - Da, 20 de terra au costat.
Mi le-a luat mama. De ce?
Mark!
- Scuze! E necesar! - Pentru ce?
Pentru camuflaj.
- Miroase a... - Ştiu eu a ce miroase.
Cycadeoidea.
Mai popular cunoscute sub numele de "frunze-împuţite".
Cred că o să vomit pe tine.
Cred că eşti mai puternică de atât.
Datorită mie, eşti aproape invizibilă pentru carnotozauri,
spintecători şi nykoraptori.
Şi ei urăsc mirosul la fel de mult ca tine.
- E rândul tău. - Cu mare plăcere!
Ar trebui să te consideri norocoasă. Frunzele-împuţite sunt alternativa.
- La ce? - Balega de spintecători.
Ai ratat un loc.
Dr Shannon!
Erau într-un rover
când a avut loc unda de şoc şi au căzut într-o râpă.
Skye, am nevoie de ajutorul tău. Vezi ce fac aici?
Răsucesc de cilindru ca să scot parazitul, da?
Dacă se retrage, faci o scurtă pauză,
aştepţi să se relaxeze, apoi continui să răsuceşti.
Pune-ţi mănuşi. Ai înţeles? Încet şi calm.
Am venit aici în acelaşi Pelerinaj şi, de la moartea părinţilor mei,
el a fost familia mea.
Mi-e ca un frate.
Totul o să fie bine. Continuă să faci asta încet.
Eu trebuie să-i ajut pe răniţi, aşa că ocupă-te tu aici, da?
Încet şi uniform. Mă întorc cât pot de repede.
Bun.
Încet şi uniform.
Vezi? Nu-i mare lucru.
Tu faci treaba grea, iar eu stau întins, dacă eşti de acord.
- Suntem mereu alături, nu? - Da.
Suntem mereu alături.
- Ce s-a auzit? - Ce anume?
Ai văzut?
- Dumnezeule! - Urcă-te în copac!
Parcă spuneai că frunzele o să-şi facă efectul!
Nu sunt garantate 100%! Haide!
- Foloseşte-te de picioare! - Încerc!
Nu vreau să par nesimţit, dar...
Se duc mai departe.
- Făceau ca... - Nykoraptori.
Eu zic să stăm aici până la răsărit.
De ce mai e aprinsă chestia asta
Pentru că e izolată şi are propria sursă de energie.
Zoe? Vino încoace.
Mai ţii minte mânerul din partea cealaltă a peretelui?
- Cel de lângă uşă? - Da.
Aşa se pot suprascrie comenzile. Dacă tragi de mâner, deschizi uşa.
Coridorul ăsta duce în partea cealaltă a peretului.
Dar e prea mic pentru mine.
Cineva de mărimea ta ar încăpea perfect.
Crezi că ai putea s-o faci?
Ai putea să intri pe-aici şi să te duci să tragi de mâner?
Nu.
Nu? N-ai de ce să te sperii. Eu o să fiu aici.
Dar... păianjenii?
- Păianjenii? Păi... - Îi urăsc.
Şi eu. Adică îi uram, dar acum nu mă mai tem de ei.
Pentru că am învăţat...
cântecelul "Pleacă păianjenule".
Vorbesc serios, chiar funcţionează.
L-am folosit mai mereu când eram de vârsta ta.
- Nu ştiu versurile. - Ţi-l cânt eu.
Doar tu poţi face asta, Zoe.
Trebuie să le găsim pe mami şi pe ceilalţi, da?
Haideţi!
Mai mult foc pe stânga!
Îndreptaţi-l spre nord! Până la porţi!
Până la Terra Nova!
Băgaţi-l pe gâtul lui Taylor!
Trebuie să mergi prin tunel până ajungi pe partea cealaltă.
Când ajungi acolo, tragi de mâner cât poţi tu de tare, da?
Bine.
Aşa te vreau.
- Te simţi bine? - Da, tati.
- Ce s-a întâmplat? - Cântecelul, tati.
Aşa...
Pleacă, păianjenule
Să nu te vedem
Nu ne place de moaca ta
Pentru că eşti sinistru şi intri peste tot
Iar pânza ta e lipicioasă şi...
Nu vreau să fiu ca un frate pentru tine.
Poftim?
Îmi vine să mor când văd că eşti îndrăgostită de Josh.
Despre ce vorbeşti?
Toată lumea ştie, mai puţin Josh.
Stai nemişcat.
Ştii ce? Mereu m-am gândit că, poate...
...într-o bună zi...
...noi doi am putea...
Ce-i?
- Sunt bine. - Eşti sigur?
- Nu, face el ceva. - Bine.
Ce s-a întâmplat? Dr Shannon!
Gata. Nu te panica!
Ogawa!
Nu cred că o să pot s-o prind din nou.
Skye?
Skye, ascultă-mă! Nu e vina ta, dar vreau să faci ceva pentru mine.
Du-te la Boylan. Se face un microcircuit acolo.
Du-te şi adu-mi un cip pentru un biopat de clasa III. Fugi!
- Cu Hunter cum rămâne? - O să-l ajut cum pot. Du-te!
Pentru că eşti sinistru şi intri peste tot
Şi ai pânza lipicioasă
- Cântecelul, tati! - Bine!
Eu nu mă sperii pentru că sunteţi lipicioşi
Şi scârboşi...
Îmi pare rău pentru situaţia asta.
Nu aşa trebuia să decurgă prima noastră întâlnire împreună.
Trebuia să fi aşteptat câteva săptămâni
şi că le cer părinţilor tăi acordul să te duc la Festivalul Recoltei.
N-a fost vina ta. Eu am vrut să ieşim, aşa că...
Chiar aşa, nu?
Ai o influenţă negativă asupra mea.
Se pare că au găsit hrană.
- Mark? - Da?
Crezi că o să murim aici?
N-o să permit să păţeşti ceva, Maddy.
Nici în seara asta, nici altcândva.
Bine.
Pentru că eram foarte aproape să-ţi cer să mă săruţi,
ca să ştiu şi eu cum e înainte să mor.
Atunci...
Poate ar trebui s-o fac.
Pentru orice eventualitate.
Acum, pot să mor.
Pleacă, păianjenule...
Zoe? Cum merge treaba, scumpo?
Îl vezi?
Zoe?
Zoe, eşti acolo? Mă auzi?!
- Ai văzut vreun păianjen? - Nu, cântecelul a funcţionat.
Reilly, am fost blocaţi în Ochi toată ziua. Ce s-a întâmplat?
A fost un puls electromagnetic din cauza meteoritului.
S-a luat curentul în toată colonia.
Stai liniştit, familia ta e în siguranţă.
Am nevoie de ajutorul tău.
O mai ţii minte pe Reilly, nu?
E de treabă. Du-te cu ea până mă duc eu la comandantul Taylor, da?
Bine.
O duc la şcoală. Mai sunt nişte copii acolo până revine curentul.
Totul o să fie bine, promit.
Du-te şi stai cu prietenii tăi. Hai!
Fiţi pe fază!
- Shannon, pe unde ai umblat? - Am rămas blocat în Ochi.
Mai bine rămâneai acolo. E serioasă treaba.
Ai vreun plan?
O să am nevoie de amândouă.
Ştii cum se foloseşte aşa ceva, nu?
Da, dar n-o să-l enervez şi mai tare?
Wash!
70 de metri. Nu mai departe.
Bine ţintit.
Ce naiba e aia?
Are ceva pe spate! Cineva l-a rănit!
E o diversiune! Suntem păcăliţi!
Probabil au intrat deja!
Şesarii!
Mira... Vine după cutie.
Wash, tu rămâi la gard. Shannon, tu vii cu mine.
Haide!
Da!
Gata, un cip funcţional pentru un biopat.
N-a fost rău deloc.
Spune-mi că ai terminat! Hunter n-o să supravieţuiască!
Gata, fugi!
- Skye! - Te prind eu din urmă.
E un mare nenorocit, nu-i aşa?
Shannon, a luat cutia!
- Cum rămâne cu el? - Mă ocup eu.
Hai să dansăm!
Uşurel, uriaşule!
O fi pistolul ăsta un model mai vechi, dar crede-mă...
Încă funcţionează.
Era fix unde-l voiam, dar mersi.
Am avut noroc.
Aveam un singur glonţ.
Mira!
Parazitul e mort.
O să se facă bine.
Ai fost curajoasă! O să se facă el bine.
De ce e Mira obsedată să pună mâna pe cutia asta?
Ce conţine?
Dumnezeu ştie! N-am apucat s-o termin de studiat.
A fost o lovitură precisă. Mira ştia unde să caute.
Crezi că cineva din Terra Nova i-a dat pontul.
Nu cred... Sunt sigur.
Shannon, trebuie să-l căutăm pe spion.
Aşa ceva e inacceptabil.
E zi.
- Sunt ameţit. - E dimineaţă.
Bună dimineaţa, atunci.
Bună dimineaţa.
Doamne! Tata o să mă caute. Trebuie să plecăm.
Aşa-i. Haide!
Mark, îţi mulţumesc pentru o zi perfectă.
- Josh? - Da?
Ce zici, o chemăm pe Skye la cină într-o seară?
- Da. Sigur. - Serios?
Bine. O să-mi notez în calendar.
- Poftim? - Ce-i?
- Ce faci? - Nimic. Îmi place de ea.
Bună!
- Mamă... - Ce-i?
Ce bine! Putem să ne facem cafea, în sfârşit!
- Cum a fost noaptea ta? - Ca de obicei.
Dumnezeule! Ai văzut animalul de la poartă?
Dinozaurul? Era mare?
Era cel mai mare şi a trebuit să tragem cu...
- Unde e Maddy? - Nu ştiu. Maddy?
Maddy?!
Salutare! Nu v-am auzit intrând.
- Cum a mers treaba la temă? - Bine.
Am făcut-o la lumina lumânării, dar am făcut o grămadă.
Ce miroase aşa?
Ce e?
- Voi simţiţi? - Da.
O fi de la incineratorul de gunoi.
A picat curentul şi probabil s-a împuţit.
Sigur.
Mă duc să...
Sigur ăste e locul?
Când vine vorba de el, nu sunt sigură de nimic.
Nu cred că o să apară.
Ai ajuns! Începusem să-mi fac griji.
- Dă-mi-o. - Nici măcar nu ne mulţumeşti?
Sunt singur de-atâta timp, că mi-am uitat manierele.
Mulţumesc că v-aţi revenit
şi aţi făcut ceea ce aţi fost trimişi să faceţi.
Dă-mi-o.
Mi s-a spus s-o aduc prin portal şi să am grijă să ajungă la tine.
A durat mai mult decât mă aşteptam,
din cauza lui Taylor, dar acum că a ajuns la tine,
vreau să ştiu pentru ce naiba îţi trebuie.
E pentru cercetările mele.
Sunt superbe, nu-i aşa?
Am atâtea de făcut...
Lucas, ai grijă acolo!
Taylor ştie că te apropii de găsirea unui răspuns.
Dacă vrea să mă oprească, va trebui să mă omoare.
Tata va avea de ales între propriul său fiu
şi preţioasa lui Terra Nova.
Traducerea: felixuca & veveriţa_bc www. niftyteam.ro & www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro